У х в а л а

10 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності і поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та визнання права особистої приватної власності,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково, в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя: виділено ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований; виділено ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться на АДРЕСА_2, та земельну ділянку, на якій він розташований, автомобіль Рено Трафік реєстраційний номер НОМЕР_1, майновий комплекс, що знаходиться на АДРЕСА_3, складське приміщення Б-1 на АДРЕСА_3 та земельну ділянку, на якій розташований майновий комплекс. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 74 тис. 453 грн 59 коп. компенсації за відхилення від ідеальної частки. У решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково і в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя: виділено йому у власність житловий будинок з господарськими будівлями 11 на вул. Кармелюка в м. Дубно та земельну ділянку за цією адресою; виділено у власність ОСОБА_4 житловий будинок 122 на вул. Залізнична в м. Дубно та земельну ділянку за цією адресою. У задоволенні решти заявлених сторонами вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником - ОСОБА_7, відхилено, рішення апеляційного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року залишено без змін.

18 червня 2015 року ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 60, 61 Сімейного кодексу України (далі - СК України), та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підстави подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачені пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, в якій, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаних судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на постанови Верховного Суду України від 3 червня 2015 року і 2 жовтня 2013 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 15 квітня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, та залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції, касаційний суд погодився з його висновками про те, що майно набуто подружжям за час шлюбу, джерелом його набуття є спільні кошти та спільна праця подружжя, а тому належить дружині і чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, наданій заявником для порівняння, суд касаційної інстанції, направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначив про необхідність з'ясування судами фактичних обставин, встановлення правовідносин сторін та які правові норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметом спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Крім того, відсутні підстави й для перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року у зв'язку з її невідповідністю викладеним в постановах Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року і 3 червня 2015 року висновкам, оскільки судове рішення, про перегляд якого подано заяву, не суперечить зазначеним висновкам.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року та постанова Верховного Суду України від 11 березня 2015 року, також надані заявницею, не можуть бути предметом порівняння при розгляді поданої заяви, оскільки при обґрунтуванні підстав перегляду в заяві відсутнє посилання на вказані судові рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності і поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та визнання права особистої приватної власності за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

А.Г. Ярема