УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом прокурора м. Черкаси до Черкаської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області, Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області, про визнання незаконним і скасування рішення міської ради, визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, за касаційними скаргами представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та представника Черкаської міської ради - Літовкіної Лідії Віталіївни на рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року прокурор м. Черкаси звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області, Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області, про визнання незаконним і скасування рішення міської ради, визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2013 року, в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 24 березня 2006 року № 9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_8 та інші)» в частині безоплатної передачі ОСОБА_4 земельної ділянки площею 1 000 кв. м по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Визнано незаконним і скасовано п. 4 додатку до рішення Черкаської міської ради від 24 березня 2006 року № 9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_8 та інші)» щодо безоплатної передачі ОСОБА_4 земельної ділянки площею 1 000 кв. м по АДРЕСА_1. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 земельну ділянку площею 1 000 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1. Стягнуто з Черкаської міської ради та ОСОБА_5 на користь держави по 365 грн 40 коп. судового збору з кожного, а в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковим рішення апеляційного суду Черкаської області від 05 березня 2015 року доповнено абзац шостий резолютивної частини рішення наступним: «на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради».

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі представник Черкаської міської ради - Літовкіна Л.В. просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. ст. 19, 20 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі рекреаційного призначення, та віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною (стаття 21 ЗК України).

Отже, реалізуючи свої повноваження з розпорядження земельними ділянками, відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки, має право змінювати цільове призначення земельних ділянок, які відчужуються (надаються), за умови дотримання положень Порядку про погодження такої зміни з відповідними органами та після складання проекту відведення.

Статтею 51 ЗК України встановлено, що до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів.

Землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності (ч. 1 ст. 52 ЗК України).

Згідно із п. а ч. 3 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать, зокрема, парки.

Згідно зі ст. 387 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843438/ed_2012_10_02/pravo1/T030435.html?pravo=1>, п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843439/ed_2012_10_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

При вирішенні справи, апеляційний суд, на виконання вимог ст. 213 ЦПК України, встановивши на підставі доказів, яким було надано належну оцінку, ті факти, що спірна земельна ділянка, яка була відчужена за рішенням органу місцевого самоврядування генеральним планом населеного пункту віднесено до територій зелених насаджень загального користування (парки, сквери), дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання незаконним та скасування оспорюваного рішення міської ради та витребування вказаної земельної ділянки в добросовісного набувача (ОСОБА_5.) згідно з нормами ст. 388 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 2 ст. 338 ЦПК України підстави для скасування рішення суду.

Наведені у касаційних скаргах доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та представника Черкаської міської ради - Літовкіної Лідії Віталіївни відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

П.О. Гвоздик
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко