У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Коростенський завод «Янтар» до ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Житомирської міської ради, Публічного акціонерного товариства «Коростенський завод «Янтар» про скасування рішення міської ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Богунського районного суду м. Житомира

від 16 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 21 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2007 року Публічне акціонерне товариство «Коростенський завод «Янтар» (далі - ПАТ «Коростенський завод «Янтар») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що воно є орендарем земельної ділянки площею 0,0565 га по АДРЕСА_1. Металеві гаражі відповідача заважають йому використовувати земельну ділянку за призначенням.

Просило усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_4 звільнити орендовану ним земельну ділянку від двох металевих гаражів шляхом їх перенесення за межі орендованої земельної ділянки.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічним позовом, у якому зазначали, що після придбання квартири по АДРЕСА_1 до них перейшло право користування прибудинковою земельною ділянкою.

Просили скасувати рішення 18 сесії Житомирської міської ради 6 скликання від 07 грудня 2012 року № 462 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» у частині надання ПАТ «Коростенський завод «Янтар» в оренду терміном на 5 років земельної ділянки площею 0,0565 га по

АДРЕСА_1 та визнати недійсним договір оренди зазначеної земельної ділянки, укладений 19 серпня 2013 року між ПАТ «Коростенський завод «Янтар» та Житомирською міською радою.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 21 квітня 2015 року, позов ПАТ «Коростенський завод «Янтар» задоволено. Усунуто перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1, що перебуває в оренді ПАТ «Коростенський завод «Янтар» та зобов'язано ОСОБА_4 звільнити зазначену земельну ділянку шляхом перенесення двох металевих гаражів за межі орендованої земельної ділянки. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Коростенський завод «Янтар» відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що на підставі ордера Житомирської районної споживчої спілки від 22 липня 1981 року № 003710 сім'ї ОСОБА_4 надано право проживати у будинку по АДРЕСА_1 (а. с. 41, т. 1).

На підставі договору купівлі-продажу від 21 січня 1992 року № 2-316 49/100 частини вказаного будинку продано ОСОБА_6 (а. с. 41, т. 1)

Після отримання свідоцтв про право на спадщину за законом у грудні 1999 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано: за ОСОБА_4 − 147/400 ідеальних часток, за ОСОБА_7 − 49/400 ідеальних часток (а. с. 43−50, т. 1).

Відповідно до довідки Житомирської районної споживчої спілки від 23 грудня 1999 року № 223 присадибна ділянка площею 0,16 га по АДРЕСА_1 знаходилася на балансі споживчої спілки, рішенням правління споживчої спілки від 16 листопада 1999 року присадибна земельна ділянка площею 0,10 га передана у постійне користування ОСОБА_4 з подальшою приватизацією (а. с. 41, т. 1).

Разом з тим рішенням Виконавчого комітету Житомирської районної ради депутатів трудящих від 12 липня 1972 року № 236 «Про розширення території міста Житомира за рахунок громадських і присадибних земель колгоспів: ім. Калініна, «Будівник Комунізму», «Радянський шлях», ім.Мічуріна, Української науково-дослідної станції хмелярства, земель держлісфонду та земель стороннього користування» Виконавчому комітету Житомирської районної ради депутатів трудящих для розширення смуги м. Житомира без земельної компенсації у постійне користування передано 956,4 га земель (а. с. 157−162, т. 2), у тому числі і землі стороннього землекористувача колгоспу ім. Калініна − Житомирської районної споживчої спілки площею 0,25 га (а. с. 176, т. 2).

На підставі рішення 12 сесії Житомирської міської ради 5 скликання «Про вилучення і надання на праві користування, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок юридичним і фізичним особам» від 13 червня 2007 року № 274 між Закритим акціонерним товариством «Коростенський завод «Янтар», правонаступником якого є ПАТ «Коростенський завод «Янтар», та Житомирською міською радою 24 липня 2007 року укладений договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Житомирському міському відділі Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди 24 липня 2007 року вчинено запис за № 30. Відповідно до зазначеного договору позивачу передано в оренду строком на 5 років земельну ділянку загальною площею 0,0565 га по АДРЕСА_1 для комерційного використання (а. с. 7−13, т. 1).

Рішенням 18 сесії Житомирської міської ради 6 скликання № 462 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» ПАТ «Коростенський завод «Янтар» поновлений договір оренди земельної ділянки строком на 5 років площею 0,0565 га по АДРЕСА_1 та 19 серпня 2013 року укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з актом обстеження земельної ділянки від 14 жовтня 2008 року, складеним комісією управління Держкомзему у м. Житомирі право користування прибудинковою територією співвласниками, квартиронаймачами будинку по АДРЕСА_1 не посвідчено, відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» земельна ділянка за цим будинком не зареєстрована (а. с. 78, т. 1).

Рішенням Житомирської міської ради від 02 березня 2010 року за № 1205 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,10 га по АДРЕСА_1. 13 травня 2014 року вони замовили технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (а. с. 178, т. 2).

Також із акта обстеження земельної ділянки від 14 жовтня 2008 року вбачається, що на орендованій ПАТ «Коростенський завод «Янтар» земельній ділянці знаходяться два металевих гаража, що належать ОСОБА_4

Відповідно до ст. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_978/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1> 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Суди обґрунтовано задовольнили позов ПАТ «Коростенський завод «Янтар» та відмовили у зустрічному позові відповідно до вимог ст. 152 ЗК України, оскільки належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 і ОСОБА_7 у встановленому законом порядку набули право користування земельною ділянкою площею 0,0565 га по АДРЕСА_1, орендарем якої є ПАТ «Коростенський завод «Янтар», і мали таке право у 2007−2013 роках, не надано.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Кузнєцов В.О., Наумчук М.І.