У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоГвоздика П.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,
Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 17 листопада 2014 року вона уклала з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») договір банківського вкладу № 004-07557-171114, відповідно до умов якого внесла на рахунок банку грошові кошти у розмірі 3 096 доларів США терміном до 17 грудня 2014 року з нарахуванням 9,25 % річних. Після спливу вказаного терміну вона звернулася до відповідача із заявою про повернення суми вкладу, однак на час звернення до суду з позовом вказаних грошових коштів позивачка не отримала.

Просила стягнути з відповідача грошові кошти за договором банківського вкладу у розмірі 3 143,73 доларів США.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 червня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто із ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу у розмірі 3 141,50 доларів США, що еквівалентно 73 844 грн 20 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Судами встановлено, що 17 листопада 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладений договір банківського вкладу № 004-07557-171114, згідно з умовами якого остання передала на депозитний рахунок банку грошові кошти у розмірі 3 096 доларів США терміном до 17 грудня 2014 року з нарахуванням 9,25 % річних (а. с. 5).

16, 18 та 26 грудня 2014 року та 09 лютого 2015 року ОСОБА_1 зверталася до банку з вимогою повернення суми вкладів (а. с. 24−27).

Згідно з постановою правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації строком до 02 червня 2015 року включно (а. с. 41−44).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 квітня 2015 року № 71 внесено зміни до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 51 змінено, тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03 березня до 02 вересня 2015 року (а. с. 44).

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Відповідно до п. п. 6, 16 ст. 2 Закону ліквідація банку − процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація − процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 36 Законуобмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Оскільки на час запровадження у ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації строк дії договору банківського вкладу, укладеного позивачкою з банком, закінчився, не поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому суди обґрунтовано задовольнили позов ОСОБА_1

Доводи ПАТ «Дельта Банк» щодо законності дій банку, оскільки сума вкладу зарахована на поточний рахунок позивача, є неприйнятними, оскільки на час розгляду справи грошові кошти позивачці повернуті не були.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О. Гвоздик
Судді: О.І. Євтушенко
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко
О.М. Ситнік