Провадження № 2/761/8318/2015
У Х В А Л А

27 серпня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов'язання вчинити дії, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: позивач просить визнати ОСОБА_2 її законним представником та зобов'язати відповідача виконати вимоги ОСОБА_2 як законного представника; в назві відповідача допущені скорочення, які не дають можливості визначити їх зміст.

Чинним законодавством не передбачено такого виду захисту прав, як визнання фізичних осіб законними представниками.

Відповідно до ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, у разі відсутності у сторони чи третьої особи, визнаної недієздатною або обмеженою у цивільній дієздатності, законного представника суд за поданням органу опіки та піклування ухвалою призначає опікуна або піклувальника і залучає їх до участі у справі як законних представників. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що малолітня чи неповнолітня особа, позбавлена батьківського піклування, не має законного представника, суд ухвалою встановлює над нею відповідно опіку чи піклування за поданням органу опіки та піклування, призначає опікуна або піклувальника та залучає їх до участі у справі як законних представників. У разі якщо законний представник не має права вести справу в суді з підстав, встановлених законом, суд за поданням органу опіки та піклування замінює законного представника. Суд може призначити або замінити законного представника за клопотанням малолітньої або неповнолітньої особи, якщо це відповідає її інтересам. Звільнення опікуна чи піклувальника в разі, якщо їх призначив суд, і призначення ними інших осіб здійснюються в порядку, встановленому частиною другою статті 241 цього Кодексу.

Таким чином, суд може призначити або змінити законного представника у випадках, передбачених ст. 43 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачка не є малолітньою чи неповнолітньою собою, не є недієздатною або обмеженою у цивільній дієздатності.

Відповідно до до.ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Виходячи з наведеного вважаю, що вищезазначену позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, а саме: надати належним чином оформлену позовну заяву, згідно вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України в якій вказати повне найменування відповідача та уточнити позовні вимоги.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов'язання вчинити дії, залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: