Справа № 224/2194/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2015 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

при секретарі Азямовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Артемівська цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги посилаючись на те, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач, за адресою: АДРЕСА_1. Стверджує, що відповідач не здійснює платежі за житлово-комунальні послуги та квартплату, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.01.2013 року в сумі 5653,06 грн., крім того, позивач просив стягнути 696,02 грн. трьох процентів річних, 1577,20 грн. втрат внаслідок інфляції та судові витрати.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив позов задовольнити (а.с. 152).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини її неявки суду не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі договору, до суду не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, просив застосувати строк позовної давнини та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач ніяких послуг протягом спірного періоду не надавав (а.с. 148).

У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач на момент звернення позивача до суду проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою № 58 (а.с.6).

Відповідно до довідки, особовий рахунок № 4311 по оплаті за квартирну плату та комунальні послуги відкритий на імя ОСОБА_1 (а.с. 7).

У відповідності до розрахунку заборгованості за надані комунальні послуги, надані позивачем, відповідач має заборгованість за надані послуги в розмірі 5653 грн. 06 коп. станом на 01.01.2013 року (а.с. 5).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п. 18 вищевказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з п. 3 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 571 від 08 жовтня 1992 року, за власником житлового будинку органом місцевої державної влади закріплюється прибудинкова територія; відповідно до п. 4 вказаних Правил, власник житла за рахунок власних коштів оплачує всі витрати, повязані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території.

Пунктами 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями встановлений обовязок власників, наймачів та орендарів житлових приміщень своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за житло або оренду квартири, комунальні послуги та інші.

Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14.

Твердження представника відповідача, викладені у запереченнях проти позову (а.с. 148), щодо ненадання позивачем відповідачу ніяких послуг у спірний період нічим не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги (ч. 1 ст. 95 ЦК України).

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14.

Разом з тим, суд не приймає доводи позивача щодо поважності пропуску строку позовної давності, оскільки відповідного обґрунтування та належних і допустимих доказів поважності пропуску цього строку суду не надано. При цьому, ухвалою Дебальцевського міського суду Донецької області, яка набрала законної сили 21 травня 2013 року, відмовлено у прийнятті заяви публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу Миронівська ТЕС до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, що перервало строк перебігу позовної давності за вказаним спором лише в межах трирічного строку, тобто з січня 2010 року.

За заявою відповідача суд вважає за можливим застосувати позовну давність до позовних вимог, а тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу Миронівська ТЕС до 01.01.2010 року задоволенню не підлягають та в цій частині у задоволенні позову суд відмовляє з причини пропуску строку позовної давності.

Позивач окрім стягнення заборгованості просить суд стягнути з відповідача три проценти річних та втрати, пов'язані з інфляцією.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Оскільки чинним законодавством передбачено обов'язок сплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, позовна давність має обраховуватися за кожним простроченим платежем окремо. Відтак, відповідно до положень ст. ст. 257, 261, 264, 267 ЦК України з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу Миронівська ТЕС підлягає стягненню заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, інфляційна складова, а також три проценти річних за три останні роки, що передують зверненню публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу Миронівська ТЕС до суду з даним позовом, тобто за період з 01 січня 2010 року по 01 січня 2013 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу Миронівська ТЕС підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 2028 грн. 72 коп., яка складається з заборгованості по квартирній платі та за вивезення сміття, при обчисленні яких суд виходив з наступного: відповідно до довідки ЦЖКГ Миронівської ТЕС (а.с. 7) та нарахувань за квартирну плату за номером особового рахунку № 4311 (а.с. 5) квартирна плата з 01 січня 2010 року по 01 січня 2013 року складала 52 грн. 04 коп. за місяць, тобто, сума заборгованості по квартплаті за вказаний період склала 1945 грн. 44 коп. (52,04 грн.*36 календарних місяців), при цьому згідно вищевказаних нарахувань, в період з вересня 2011 року по серпень 2012 року включно (12 календарних місяців) сплаті підлягали також послуги за вивезення сміття в сумі 6 грн. 94 коп. за місяць, загальна сума заборгованості за вказані послуги склала 83 грн. 28 коп. (6,94 грн.*12 календарних місяців).

При розрахуванні суми 3% річних суд виходив з наступного розрахунку: кількість днів прострочення з 01 січня 2010 року по 01 січня 2013 року складає 1096 днів, а сума заборгованості 2028 грн. 72 коп., при цьому сума 3% річних розраховується за формулою: 2028,72 грн. (сума заборгованості) * 3% річних ? 100 * 1096 прострочених календарних днів ? 365 календарних днів у році = 182 грн. 75 коп.

Розраховуючи втрати, повязані з інфляцією, суд виходив з наступної формули: (2028,72 грн. * ((109,1:100) * (104,6:100) * (100,5:100)) 2028,72 грн. = 298 грн. 00 коп., де 2028,72 грн. сума заборгованості, а 109,1 індекс інфляції за 2010 рік, 104,6 за 2011 рік, а 100,5 за 2012 рік.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2010 року по 01 січня 2013 року в сумі 2028 грн. 72 коп., інфляційні втрати (з врахуванням застосування строку позовної давності) у розмірі 298 грн. та три проценти річних - 182 грн. 75 коп.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 215, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 260, 261, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року з наступними змінами, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 571 від 08 жовтня 1992 року, суд

В И Р І Ш И В :

Позов обласного публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (розрахунковий рахунок 9057 у відділенні № 1 ПУМБ в м. Світлодарськ, МФО 334851, ) 2028 (дві тисячі двадцять вісім) грн. 72 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 182 (сто вісімдесят дві) грн. 75 коп. трьох процентів річних та 298 (двісті девяносто вісім) грн. 00 коп. втрат, пов'язаних з інфляцією.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (розрахунковий рахунок 9057 у відділенні № 1 ПУМБ в м. Світлодарськ, МФО 334851, ) 229 (двісті двадцять девять) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Конопленко