АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8723/15 Головуючий 1 інстанції: Кочнєв О.В.
Справа № 632/1479/15-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 листопада 2015 року

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Первомайської міської ради Харківської області про усунення перешкоду здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, після уточнення якого просила усунути їй перешкоди у здійсненні її права власності шляхом визнання такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований за адресою: Харківська область м. Первомайський, с. Сиваш, вул. Зеленогірська, буд. № 12 ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та виселити їх з будинку. Та стягнути з відповідачів суму судового збору та витрати на правову допомогу.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 листопада 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Усунено перешкоди ОСОБА_4 у здійсненні її права користування належним їй майном та визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований за адресою: Харківська область м. Первомайський, с. Сиваш, вул. Зеленогірська, буд. № 12.

Виселено ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область м. Первомайський, с. Сиваш, вул. Зеленогірська, буд. № 12.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 121,80 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що суду не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_3 має інше жиле приміщення для проживання, яке належить її матері, а тому підстав визнавати її такою, що втратила право користування житловим будинком у суду не має.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду та задовольнити її позов повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що своєї згоди на реєстрацію та проживання в будинку відповідачам вона не давала і фактично відповідачі у будинку не проживають з 2001 року.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3В задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 є власником спірного будинку. Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не проживають у спірному будинку з 2011 року.

Щодо відмовити визнати такою що втратила право користування спірним будинком та виселення неповнолітньої ОСОБА_6, то суд першої інстанції зазначив, що малолітня ОСОБА_6 була зареєстрована у спірному будинку і відповідності до вимог чинного законодавства, а тому з урахуванням «Конвенції про права дитини» та Закону «Про охорону дитинства», не втратила права користування спірним будинком.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо усунено перешкоди ОСОБА_4 у здійсненні її права користування належним їй майном та визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований за адресою: Харківська область м. Первомайський, с. Сиваш, вул. Зеленогірська, буд. № 12. та виселення їх з цього будинку.

Щодо рішення суду першої інстанції про відмову визнати ОСОБА_6 такою що втратила права користування спірним будинком та виселення її цього будинку, судова колегія в цій частині з рішенням не погоджується і на підставі п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України змінює рішення суду у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Згідно зі ст.. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Позивач є власником спірної квартири, але не може нею користуватися, оскільки в ній зареєстровані відповідачі, які не є колишні члени сімї колишнього власника і не мають ніякого відношення до сім,ї позивача.

Суд першої інстанції дійшов правильно висновку про виселення відповідачів зі спірної квартири.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Право власності позивача на спірний будинок підтверджено свідоцтвом про право власності від 29 квітня 2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходженням навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3, яка є матірю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснила, що вона в спірному будинку не живе, наймає житло і разом з нею проживає її донька.

Таким чином, и законодавець передбачає місце проживання дитини до 10 років разом з матірю і фактично ОСОБА_6 проживає разом з матірю за межами спірної квартири.

Оскільки ОСОБА_3- мати дитини, та її бабуся Дунай В,М. визнані такими, що втратили право користування спірним будинком та виселені, то малолітня ОСОБА_6 також є особою, яка втратила право користування спірним житлом та підлягає виселенню.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач довів свій позов, а заперечення проти позову є недоведеними.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 дають підстави для змінення рішення суду першої інстанції з підстав наведеним судовою колегією, а доводи апеляційної скарги Дунай Ю,Л. суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 307, п. 3 с. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 листопада 2015 року змінити.

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_8, такою, що втратили право користування житловим будинком, який розташований за адресою: Харківська область м. Первомайський, с. Сиваш, вул. Зеленогірська, буд. № 12.

Виселити ОСОБА_6 з житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область м. Первомайський, с. Сиваш, вул. Зеленогірська, буд. № 12.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії