Справа № 638/4154/15-ц
Провадження № 2/638/3437/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді - Цвіри Д.М.

при секретарі Ільченко В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом прокурора Дзержинського району міста Харкова старшого радника юстиції ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Харківського автомобільно-дорожнього технікуму про стягнення заборгованості по стипендії та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дзержинського району міста Харкова старший радник юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського автомобільно-дорожнього технікуму в якому просить стягнути з Харківського автомобільно-дорожнього технікуму на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість по виплаті не нарахованої та невиплаченої стипендії за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 р. у сумі 5108,00 грн. Зобовязати відповідача проводити у подальшому з 01.03.2015р. виплату стипендії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення нею навчання. Стягнути з відповідача судові витрати, повязані з розглядом справи.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 є неповнолітньою, навчається з 01.09.2014р. у Харківському автомобільно-дорожньому технікумі на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету. Інтереси неповнолітньої не може захистити її мати ОСОБА_3, яка після смерті чоловіка ОСОБА_4 на шахті, самостійно виховує неповнолітню дочку, є мешканкою м. Суходільська, Луганської області, на території якого проводиться антитерористична операція. У звязку з бойовими подіями втратила роботу та дохід на утримання сім*ї.

На момент вступу до Харківського автомобільно-дорожнього технікуму ОСОБА_2 мала статус дочки шахтаря, який загинув в наслідок нещасного випадку на виробництві. Так, ОСОБА_2 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімум, встановленого для працездатних осіб.

Адміністрацією Харківського автомобільно-дорожнього технікуму з вересня 2014 року по грудень 2014 року ОСОБА_2 стипендія нараховувалась у розмірі 550,00 грн. на місяць і була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, а з січня 2015 р. по лютий 2015р. стипендія ОСОБА_2 взагалі не нараховувалась.

Зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії ОСОБА_2 за період з 01.09.2014р.по 28.02.2015р. у сумі 5108,00 грн.

В судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову та надав пояснення відповідно до письмових заперечень.

Заслухавши пояснення представника прокуратури та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про вищу освіту", держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства (ч.2 ст. 54 Закону).

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", дітям, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд враховує, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності 06.09.2014 року Законом України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 року, а тому до них слід застосовувати положення Закону України "Про вищу освіту" від 17.01.2002року.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Чинним Порядком призначення і виплати стипендії "Питання стипендіального забезпечення", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12.07.2004 окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, але у відповідність до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" він не приведений.

Закони України мають вищу юридичну силу і саме закон має застосовуватись в тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно-правовий акт.

Законами України «Про державний бюджет» зупинялась дія ряду інших законів або зазначалось, що видатки на виконання деяких законів визначаються Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України, але Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" до цих переліків, передбачених прикінцевими положеннями законів про державний бюджет на відповідний рік, не входив, тобто його дія не зупинялась і Кабінету Міністрів України не делегувалось право визначати розміри передбачених ним видатків.

З огляду на вищевказане, твердження представника відповідача не заслуговують на увагу, так як відсутність бюджетного фінансування на ці видатки не може бути підставою для невиплати зазначених коштів.

Крім того, спеціальним Законом України ""Про підвищення престижності шахтарської праці" визначений розмір стипендії для даної категорії осіб, а саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до витягу з наказу № 01-05/250 від 11.08.2014 р. ОСОБА_2 зарахована з 01.09.2014р. на перший курс денної форми навчання за спеціальність «Правознавство» за державним замовленням (а.с. 5).

З довідки №0507/3 від 07.05.2014 р. вбачається, що батько ОСОБА_2 ОСОБА_4 працював у філії «Шахтоуправління з видобутку та збагаченню вугілля» ТОВ «ДВ нафтогазовидобувна компанія» прохідником дільниці по видобутку вугілля з 01.06.2013р. по 16.08.2013р. та був знятий зі штату 16.08.2013р. у звязку з тим, що був смертельно травмований на підприємстві (а.с. 12).

Згідно довідки навчального закладу про доходи від 05.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 виплачено стипендію у 2014 році у розмірі, нижчому за прожитковий мінімум для працездатних осіб (а.с17).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про бюджет на 2014 рік" та Закону України «Про бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2014 року встановлено 1218 гривень.

ОСОБА_5 встановлено, що всупереч вищевказаним нормативно-правовим актам, з 01.09.2014 року ОСОБА_2 стипендія нараховувалася на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з січня 2015 року по лютий 2015 рік стипендія не нараховувалася.

Зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії ОСОБА_2 за період з 01.09.2014р. по 28.02.2015р. у сумі 5108,00 грн. (1218,00грн. * 6 місяців 2200 = 5108,00 грн).

Вищезазначене свідчить про порушення прав неповнолітньої на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до п.7 ст.62 Закону України "Про вищу освіту" академічну стипендію отримують студенти (курсанти), які згідно з рейтингом, складеним у вищому навчальному закладі за результатами семестрового контролю, здобули найкращі результати навчання.

Під час розгляду справи суду не надано належних письмових доказів на підтвердження доводів відповідача щодо втрати права студента ОСОБА_2 на одержання стипендії у зв'язку з семестровою успішністю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованості по виплаті соціальної стипендії за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 р. у сумі 5108,00 грн. та задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Стосовно вимог про зобов*язання відповідача проводити в подальшому з 01.03.2015р. виплату стипендії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення нею навчання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 214, 215 ЦПК України передбачено, що суд під час ухвалення рішення з'ясовує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, яка правова норма підлягає до застосування.

В мотивувальній частині рішення зазначається чи були порушені не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, за захистом яких особи звернулися до суду, а якщо були, то які.

Виходячи зі змісту вищевказаних положень процесуального закону, судовому захисту підлягають порушені права особи, а не можливість їх порушення в майбутньому та судове рішення ухвалюється щодо прав особи, які порушені, невизнані або оспорені.

Таким чином, рішення суду в частині зобов'язання відповідача на майбутнє виплачувати стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, не буде відповідати змісту законодавства, а відтак, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення судові витрати по оплаті судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Дзержинського району міста Харкова старшого радника юстиції ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Харківського автомобільно-дорожнього технікуму про стягнення заборгованості по стипендії та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути з Харківського автомобільно-дорожнього технікуму на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість по виплаті не нарахованої та невиплаченої стипендії за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 р. у сумі 5108,00 грн.

Стягнути з Харківського автомобільно-дорожнього технікуму на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10 денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_5Цвіра