Справа № 473/4465/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"16" грудня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

В С Т А Н О В И В:

03.11.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 11.10.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Сторони мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що вони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, в звязку з чим у сімї постійно виникали сварки та непорозуміння. Зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судове засідання позивачка не з'явилась. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду просив розглянути справу за його відсутності. Проти розірвання шлюбу з ОСОБА_2 не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ( ст. 56 СК України).

Згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, жоден з них не бажає зберігти сім'ю, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, отже шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 СК України, має бути розірвано.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212 215, 223 ЦПК України, суд, В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу - Гециу) ОСОБА_4, зареєстрований 11.10.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 158 - розірвати.

Після набрання рішення суду законної сили присвоюються прізвища: позивачці Гециу, відповідачу ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Лузан