У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Боднар О.В., Джуги С.Д.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 листопада 2015 по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Мукачівського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

Позов обґрунтовано тим, що 07.09.2014 року померла дочка ОСОБА_5 та мати ОСОБА_3 ОСОБА_6

Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті позивачі та відповідач ОСОБА_4 (чоловік померлої), які в шестимісячний термін подали заяви про прийняття спадщини.

Вважають, що ОСОБА_4 не має права на спадкування майна та повинен бути усунений від прав на спадкування.

Так, на день смерті спадкодавця відповідач фактично не проживав разом з нею. При цьому неодноразово вчиняв сварки та наносив побої ОСОБА_2 та своїй дружині, вчиняв крадіжки та неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Причиною смерті ОСОБА_6 була важка хвороба, вона перебувала в безпорадному стані. Згідно довідки від 08.09.2015 року причиною смерті стала легенево-серцева недостатність. Виснаження, набряк легенів, кахексія. При цьому померла хворіла останні сім років перед смертю та померла в період перебування на стаціонарному лікуванні. Весь цей час ОСОБА_4 жодної матеріальної чи моральної допомоги не надавав та ухилявся від цього.

На підставі вищенаведеного, посилаючись на ч.5 ст. 1224 ЦК України, просили суд усунути спадкоємців ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.11.2015 року в задоволенні даного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даний рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 померла 07 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5).

Згідно листа Першої Ужгородської державної нотаріальної контори від 27.04.2015 року спадщину за померлою прийняли: мати ОСОБА_2, чоловік ОСОБА_4, син ОСОБА_3 (а.с.7).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки такий ґрунтується на матеріалах справи.

Так, згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

На підтвердження безпорадності стану померлої внаслідок тяжкої хвороби, позивачами надано лише Лікарське свідоцтво про смерть №8 від 08.09.2014 року (а.с.8). Однак даний медичний документ лише підтверджує причину смерті померлої ОСОБА_6, однак такий не може сам по собі підтверджувати тяжкість хвороби ОСОБА_6, безпорадність її стану та тривалість такого стану. Жодних інших якихось медичних документів на підтвердження вказаних обставин, позивачами не надано.

Також позивачами не доведено жодними належними та допустимим доказами факту ухилення ОСОБА_4 від надання допомоги померлій, зокрема не встановлено, що відповідач мав можливості надавати таку допомогу і свідомо та умисно ухилявся від її надання. Саме по собі не проживання відповідача разом з померлою, та те, що він не брав участі у вихованні сина не підтверджують вищевказаної обставини.

Щодо інших обставин, на які посилалися позивачі в своєму позові, а саме негідна та аморальна поведінка відповідача, притягнення його до адміністративної та кримінальної відповідальності, то такі не можуть бути підставами для усунення особи від права на спадкування згідно ч.5 ст. 1224 ЦК України.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову за недоведеністю.

Доводи апеляційної карги даного висновку суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної карги та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді