Провадження № 2/344/5794/15
У Х В А Л А

18 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Бабій О.М., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, а саме: квартири № 50 в будинку № 101а на вул. Микулинецькій в м. Тернополі та автомобіля.

Частиною 1 ст. 109 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Однак, позивачкою не додано до позовної заяви доказів того, що на її утриманні перебуває малолітня чи неповнолітня дитина та/або позивачка не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Окрім того, статтею 114 ЦПК України визначені підстави виключної підсудності, зокрема передбачено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір між сторонами виник, в тому числі, з приводу нерухомого майна квартири № 50 в будинку № 101а на вул. Микулинецькій в м. Тернополі.

Із розяснень Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», які викладені у п.41 вбачається, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що на даний спір поширюється правило виключної підсудності, і справу повинен розглядати суд за місцезнаходженням нерухомого майна.

Згідно ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачу для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому суду.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути позивачці.

Керуючись ст. ст. 109-115, 121 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя вважати неподаною та повернути позивачці.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Бабій О.М.