№4-с/756/234/15
УХВАЛА

15 грудня 2015 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., перевіривши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві,

встановив:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст.ст. 383 - 389 ЦПК України на бездіяльність державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві у якій крім іншого, просить зобов»язати ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві зняти арешт з усього майна накладеного в процесі виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі №2-4498/2007 від 20.09.2007 року.

Відповідно до ст.ст. 383, 384, 385 ЦПК України, скаргу на дії державного виконавця може бути подано стороною виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, при цьому, скарга подається до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод в разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (в порядку ст. 73 ЦПК України за клопотанням заявника).

В порушення вказаних вимог у скарзі не зазначено доказів на підтвердження того, коли заявник дізнався про порушення його права, у зв'язку із чим суд позбавлений можливості перевірити можливість звернення скаржника зі скаргою до суду та дотримання ним строку для звернення, передбаченого ст. 385 ЦПК України.

Крім того, у відповідності до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

У відповідності до ст. 26 ЦПК України, у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Таким чином, скаржнику необхідно визначитись із способом та порядком захисту порушеного права, складом осіб які мають брати участь у справі, їх процесуальним статусом.

За таких обставин, скаргу слід залишити без руху та надати скаржникові строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали скаржник повинен надати до суду скаргу, з дотриманням вимог ст.ст. 119, 120, 383, 384, 385 ЦПК України та з врахуванням вимог про усунення недоліків скарги, викладених в зазначеній ухвалі, або ж подати відповідний позов в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків до 25 грудня 2015 року, але не більше п»яти днів з моменту отримання ухвали про усунення недоліків скарги.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк скарга вважатиметься неподаною і буде повернута скаржнику.

Суддя А.В. Шевчук