Справа № 653/3379/14-ц
Провадження № 2/653/134/15
РІШЕННЯ

іменем України

27.07.2015

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хоменко В.Г.

при секретарі Тимашовій Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення його з 19 листопада 2014 року від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1998 року він перебував у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розлучення залишився проживати разом з відповідачкою ОСОБА_2 Вироком Генічеського районного суду від 31.10.2014р. ОСОБА_3 засуджений за ч.5 ст.27, ч.3 ст.187, ст..69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна з відбуванням покарання в установі закритого типу. На підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 15.02.2008 року він сплачує на користь відповідачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 01.02.2008 року і до повноліття дитини. З червня 2008 року він проживає однією сім'єю з ОСОБА_4, спільних дітей у них не має, але у його співмешканки є син, якому він також надає фінансову допомогу. Загальний розмір аліментів, який нараховується та стягується з нього на користь відповідачки, становить половину його заробітку, що ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки його дохід не стабільний, офіційної роботи він не має, працює переважно по найму. Посилаючись на положення ст..ст. 182 ч.1, 188 СК України, просить суд звільнити його від сплати аліментів з 19.11.2014 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити та звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечила, надала до суду письмові заперечення проти позова, просить суд в його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Згідно з ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1998 року до 16 грудня 2009 року, що підтверджується свідоцтвами про розірвання шлюбу серії І-КГ №039492 від 16.12.2009р., виданим на імя ОСОБА_1 та серії І-КГ №043840 від 24.11.2010р., виданим на імя ОСОБА_2

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ №013026, виданим 05.08.1999р. Генічеським відділом РАГС Херсонської області.

Відповідно до виконавчого листа №2-355/08 від 07.10.2008 року, виданого Генічеським райсудом на підставі рішення Генічеського райсуду від 15.02.2008 року, який був прийнятий до виконання ВДВС Генічеського РУЮ Херсонської області, позивача у справі ОСОБА_1 зобовязано сплачувати на користь відповідачки ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.02.2008р. і до досягнення дитиною віку повноліття.

Впродовж 2008-2015 років позивач ОСОБА_1 рішення Генічеського районного суду про стягнення з нього аліментів не виконував, аліменти періодично не сплачував, що підтверджується довідками ВДВС Генічеського РУЮ про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі за період з 01.01.2010р. по 01.08.2011р. та з 01.01.2014р. по 01.12.2014р. (а.с.49,50).

За домовленістю між сторонами, ОСОБА_1 також сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі, в тому числі заборговану суму за аліментами, шляхом особистої передачі грошових коштів ОСОБА_2, що підтверджується розписками від 23.06.2012р., 22.08.2012р. та квитанціями про перерахунок коштів на імя відповідачки від 15.12.2012р., 23.12.2013р., 24.03.2014р. (а.с.58,59,62).

Відповідно до положень ст.. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до наданих позивачем та його представником доказів, судом встановлено, що, відповідно до копії трудової книжки серії АТ-ІІІ №6625469 від 01.03.1989р., ОСОБА_1 на підставі трудового договору з ОСОБА_7 від 20.08.2008р. офіційно працював на посаді охоронника до 28.01.2010р. звільнений з роботи за власним бажанням, згідно ст.. 38 КЗпП України.

Згідно довідки про доходи №287 від 25.11.2008р., виданої Генічеською філією ПАТ «Херсонгаз», ОСОБА_1 за період з 01.04.2008р. по червень 2008р. працював на посаді учень слюсаря та мав дохід 1507,27 грн.

У 2014 році ОСОБА_1 входив до складу екіпажу т/х «Чудесний» та перебував на посаді капітана судна. В період часу з 03.05.2014р. по 18.08.2014р. проходив на судні безоплатну практику із подальшим працевлаштуванням, що підтверджується копією трудового договору від 31.12.2014р., укладеного між ПП «Водяний» та ОСОБА_1 на невизначений термін, із визначенням заробітної плати в розмірі 1250 грн., щомісячно, який на момент розгляду зазначеної справи в суді не розірваний. Відповідно до довідки про доходи, дохід ОСОБА_1 в період з 01.01.2015р. по 31.05.2015р. становить 6250 грн.

Згідно довідки КЗ Генічеська ЦРЛ №12/494 від 23.12.2014р., позивач на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Відповідно до наданих відповідачкою доказів, судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, де зареєстровані також її сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 Відповідно до трудової книжки серії АХ №667546 від 15.12.1994 року, ОСОБА_2 офіційно працювала в Генічеській філії ПАТ «Херсонгаз» в період з 18.04.2007р. по 28.11.2014р.

Відповідно до копій характеристик (а.с.39,40,41,42,43,44,45) відповідачка ОСОБА_2 проживає разом із своїми синами ОСОБА_3 та ОСОБА_8 за адресою: вул.. Леніна, 70 в м. Генічеську, Херсонської області. За місцем проживання характеризується позитивно, має доброзичливі стосунки із сусідами та знайомими. Приймає активну роль в житті дітей, щодо сина ОСОБА_3, за час його навчання постійно відвідувала школу, відвідувала батьківські збори, співпрацювала з класним керівником та адміністрацією школи, забезпечує сина ОСОБА_3 всім необхідним навчальним приладдям, неповнолітній завжди охайний, добре вдягнутий, має гроші на власні потреби.

Згідно повідомлення КЗ Генічеської ЦРЛ №43/07 від 02.04.2015р., ОСОБА_2 10.02.2015 року прийнята на роботу до КЗ Генічеська ЦРЛ на посаду молодшої медсестри по догляду за хворими хірургічного відділення. У 2015 році ОСОБА_2 фактично нарахована заробітна плата в розмірі 2873,41 грн.

Згідно вироку Генічеського районного суду від 31.10.2014р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, засуджено за ч.5 ст.27, ч.3 ст.187, ст..69 КК України. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12.03.2015р. вказаний вирок Генічеського райсуду змінено. ОСОБА_3 засуджено до 3 років позбавлення волі з відбуванням покарання у спеціально-виховній установі. ОСОБА_3 31.10.2014р. обрано запобіжний захід тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислюється з 31.10.2014р.

Відповідно до повідомлення Миколаївського слідчого ізолятора №20/6-352 від 13.02.2015р., ОСОБА_3 в період часу з 04.11.2014р. по 18.01.2015р. утримувався в СІ м. Миколаєва, за цей час засуджений навчався в девятому класі першої вечірньої школи м. Миколаєва при слідчому ізоляторі. Секцію боксу не відвідував.

Згідно повідомлення №40/02/791 від 18.05.2015р., ОСОБА_3 прибув 17.05.2015р. для відбування строку покарання до Дублінської виховної колонії.

Посилання в позовній заяві позивача на ту обставину, що його син ОСОБА_3 знаходиться на обліку в КЗ Генічеська ЦРЛ з діагнозом вживання коноплі, тому сплачені ним грошові кошти (аліменти) можуть бути використані на придбання коноплі або інших наркотиків, спростовуються повідомленням КЗ Генічеська ЦРЛ від 08.04.2014р. (а.с.34), довідкою лікаря нарколога №03/66 (а.с.35) та випискою з амбулаторної картки хворого ОСОБА_3 за період 2010-2014р.р. (а.с.33), згідно яких ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також, суд не погоджується з твердженнями позивача, щодо неналежної поведінки відповідачки, як матері, щодо сина ОСОБА_3, яке виражається в тому, що вона не піклується та не переймається його вихованням, оскільки, згідно наданих письмових пояснень та доданого до них розрахунку, відповідачка ОСОБА_2 за весь час перебування її сина ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі підтримувала з ним зв'язок, по можливісті їздила до нього на побачення та передавала ОСОБА_3 необхідні речі, продукти харчування, ліки. За весь час нею було витрачено коштів на загальну суму 15 528 грн. 56 коп. Зазначена обставина підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.110).

Аналогічно не знайшло свого підтвердження посилання позивача на ту обставину, що відповідачці перейшло у спадок нерухоме майно, а саме трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, оскільки відповідачка отримала за договором дарування від 25.03.2005р. лише 13/100 частини домоволодіння №41, розташованого по вул. Кірова в м. Генічеську.

Також, судом в судовому засіданні було спростовано той факт, що співмешканець відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_9 офіційно працевлаштований в ПАТ «Херсонгаз», оскільки така особа в ПАТ «Херсонгаз» не працює, що підтверджується повідомлення ПАТ «Херсонгаз» №150223/07/2 від 23.02.2015р. (а.с.97)

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо її дохід набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби (ст. 188 СК).

Батьки мають право з дозволу органу опіки та піклування укласти між собою договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо), який підлягає нотаріальному посвідченню й державній реєстрації (ст. 190 СК). Укладення такого договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо від дитини, від обов'язку брати участь у додаткових витратах на неї, викликаних особливими обставинами (ст. 185 СК).

Відповідно до положень ст.. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що позивач просить звільнити його від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на положення ст.. 188 СК України, а також на ст..182 ч.1 СК України, а фактично, згідно до положень ст..273 СК України, яка передбачає врахування обставин, зазначених в ст.. 182 ч.1 СК України, проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати аліментів в розумінні ст.. 188 СК України, оскільки не встановлено факту значного перевищення доходу дитини, який би повністю забезпечував її потреби відносно доходу кожного з батьків, та в розумінні положень ст.. 182 ч. 1 СК України (ст..273 СК), оскільки судом також не встановлено фактів, які б свідчили про те, що матеріальний та сімейний стан позивача змінився настільки, що це дає підстави для звільнення його від сплати аліментів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 182,188,273 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд ,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позова ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області.

Рішення набрало чинності «__»_______20__року

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_10