Справа № 373/3058/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі :

головуючого судді Залеської А.О.

за участі секретаря Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

07.12.2015. ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу та пояснила, що 29 липня 2015 року, в той час як вона перебувала на четвертому місяці вагітності, на зло колишньому молодому чоловіку, уклала шлюб з ОСОБА_2. Вона сподівалась, що зможе створити сімю з відповідачем, однак вже через два місці вони з тим чоловіком-батьком майбутньої дитини помирились та знову почали жити разом. Тепер позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем на підставі ст. 110,112 СК України.

Відповідач позов визнав та пояснив, що він вирішив зареєструвати шлюб з позивачкою, так як мав надію створити з нею сімю. Про те, що вона вагітна від іншого чоловіка він знав, наслідки укладення шлюбу розумів, але це його не зупинило.

За правилами ч.4 ст. 174 СК України суд відмовляє у визнанні позову відповідачем, якщо таке визнання суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і продовжує судовий розгляд.

29 липня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Під час судового розгляду встановлено, що позивачка перебуває на девятому місці вагітності. Імя батька дитини вона не називає і той в судове засідання не прийшов, заяви про визнання батьківства зачатої дитини ні суду ні органу РАЦСу не подав.

Згідно довідки про склад сімї та пояснень позивача ОСОБА_1 має ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Обставини, на які посилається позивач, пояснюючи своє рішення на укладення шлюбу з відповідачем та те, що після реєстрації шлюбу сторони фактично не проживали однією сімєю, ставлять під сумнів дійсність цього шлюбу. Однак, позивачка не ставить вимоги про визнання шлюбу недійсним в порядку ст. 40 СК України, а тому суд не перевіряє ці обставини.

За таких умов, приймаючи пояснення позивача та відповідача про те, що вони щиро сподівались створити сімю, суд виходить із загальних підстав, встановлених законом для розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини, або якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Таких виключних обставин в суді не встановлено, а тому законних підстав для розірвання шлюбу немає.

Керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,11, 57-62, 64, 88, ч.4 ст. 174, 212-215ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О. Залеська