Справа № 371/904/15-ц Головуючий у І інстанції Капшук Л.О.
Провадження № 22-ц/780/5845/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 08.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

08.12.2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого Дмитрієвої Л.Д.

Суддів: Мельника Я.С.,Волохова Л.А.

при секретарі: Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 18.08.2015 року по справі за позовом ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

встановила:

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 18.08.2015 року позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» (р/р НОМЕР_1 , , МФО 322904) солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 43499 доларів США 55 центів, що еквівалентно до національної валюти України за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку 957425 (девятсот пятдесят сім тисяч чотириста двадцять пять ) гривень10 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2,ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль» (р/р НОМЕР_1, , МФО 322904) по 1218 гривень сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на невірне застосування норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права . Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовою колегією встановлено, що судом першої інстанції згідно вимог ст..ст.. 212, 213 ЦПК України вірно було встановлено обставини по справі, повно, всебічно та обєктивно досліджені надані сторонами докази, і на підставі вказаного, з додержанням процесуальних норм та правильним застосуванням норм матеріальних, вірно встановлено правовідносини, що склалися між сторонами, та зроблено висновки про задоволення позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 серпня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_6 Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/7333/74/76581, згідно з яким кредитор зобовязався надати, а позичальник отримати споживчий валютний кредит. Сума кредиту склала 40600 доларів США.

Згідно п. 1.1 договору кредитні кошти надано за програмою кредитування Житло USD2-20-р. на придбання обєкту нерухомості.

Кредит надано строком на 240 місяців, дата остаточного погашення кредиту 27 серпня 2028 року ( п.п. 1.1.6., 1.1.7).

За користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати кредитодавцю проценти в розмірі 13,85 % річних (п. 1.2.1.).

Відповідно до п. 1.1.9 договору банк зобовязався відкрити відповідачу поточний рахунок № 99 для погашення заборгованості та нарахованих процентів.

Банк зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором, що підтверджується доданою до матеріалів справи випискою по рахунку № 99 за 28 березня 2015 року. Згідно цієї виписки кошти в сумі 40600 доларів США перераховані відповідачу 27 серпня 2008 року (а.с. 29). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та пені за невчасну сплату кредиту та відсотків.

Відповідно до п. 2.1 договору відповідач (позичальник) зобовязався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора.

Погашення кредиту позичальником згідно п. 7.1 договору здійснюється щомісячно 27 числа кожного календарного місяця протягом строку кредиту ануїтентними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту.

Згідно п.п. 1.2., 1.2.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти, що розраховуються на основі процентної ставки, розмір якої може змінюватися на умовах договору. На дату укладення кредитного договору розмір процентної ставки складає 13,85 % річних.

Нараховані відсотки за користування кредитом сплачуються позичальником щомісячно 27 числа кожного календарного місяця протягом строку кредиту ануїтентними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту.

Відповідач допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобовязання. В порушення умов кредитного договору зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом він не виконав, оскільки не здійснив повернення кредиту та не сплатив у повному обсязі відсотки за користування кредитними коштами у встановлені кредитним договором строки.

З 27 жовтня 2013 року позичальник почав порушувати умови договору, кредитні кошти сплачував не в повному розмірі. Останнє погашення кредиту мало місце 17 вересня 2014 року. З вказаної дати відповідач припинив сплату кредиту та відсотків за користування ним.

Станом на 30 березня 2015 року заборгованість відповідача за кредитом склала 33457,85 доларів США., в тому числі прострочена заборгованість 586,94 доларів США, заборгованість за відсотками склала 3901,02 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 3862,93 доларів США.

Вказані обставини та розрахунки підтверджені розрахунком заборгованості за кредитом, здійсненим станом на 30 березня 2015 року (а.с., а.с. 131-134).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статтей 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобовязання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Пунктом 16.3. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Станом на 30 березня 2015 року пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків розрахована позивачем в сумі 6140,68 доларів США. Розмір пені та розрахунок наведений у розрахунку заборгованості за кредитом.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором з врахуванням боргу за кредитом, відсотками та пені склала 43499,55 доларів США.

Пунктом 16.1. кредитного договору сторони передбачили, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань, встановлених договором, кредитор має право вимагати дострокового виконання грошових зобовязань згідно умов, викладених у статті 9 договору.

Згідно положень статті 9 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти, пеню та штрафні санкції. Зокрема, п. 9.2. ст. 9 договору встановлено, що кредитор вправі предявити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту.

Відповідач ОСОБА_2 порушив умови укладеного кредитного договору, припинив вносити щомісячні платежі для погашення кредиту та відсотків за користування ним, за порушенням умов, визначених змістом зобовязання, повинен нести відповідальність.

Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

27 серпня 2008 року з метою правового забезпечення повернення кредиту між кредитором та відповідачами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 були укладені договори поруки відповідно за № 014/7333/74/76581/1 та № 014/7333/74/76581/2 (а.с., а.с. 18-23).

За умовами укладених договорів поруки вказані відповідачі взяли на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням позичальника ОСОБА_2, які виникають з умов укладеного ним кредитного договору, зокрема повернути кредит в розмірі 40600 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду та неустойку, а також відшкодувати можливі збитки (п. 1.2 договорів). Така відповідальність є солідарною ( п.п. 2.1., 3.1. договорів).

Згідно п.п. 2.4. 2.6 договорів поруки у випадку невиконання боржником боргових зобовязань перед банком поручитель приймає на себе зобовязання здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому банком у письмовій вимозі протягом пяти банківських днів з дня направлення відповідної письмової вимоги банку. Подання банком вимоги щодо виконання частини боргових зобовязань не позбавляє банк права подати до поручителя вимогу щодо погашення іншої частини боргових зобовязань. Письмова вимога банку вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її почтою на адресу поручителя, вказану в договорі поруки, або повідомлену банку поручителем згідно застереження до цього пункту договору. При зміні своєї адреси поручитель зобовязаний повідомити про це банк.

З метою досудового врегулювання спору 20 листопада 2014 року банк надіслав відповідачу ОСОБА_2 вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором та відповідачам ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - вимогу про виконання грошових зобовязань за договором поруки. У вимозі, адресованій поручителям, банк повідомив про наявність простроченої заборгованості за кредитом (а.с., а.с. 24-26, 89).

Вимога банком надіслана позичальнику на його адресу та на адресу кожного з поручителів, які були зазначені у договорі поруки. Позичальником та поручителем ОСОБА_4 вимога банку була отримана 24 листопада 2014 року (а.с., а.с. 91,92), поручителем ОСОБА_7 вимога не отримана, поштове відправлення опущено в поштовий ящик, оскільки адресата не було вдома (а.с. 90). Спір не було врегульовано.

Предявлення вимоги до поручителя є як направлення так і вручення йому вимоги про погашення боргу (залежено від умов договору).

За умовами договору поруки, укладеного банком з відповідачем ОСОБА_7, предявленням вимоги до поручителя є направлення йому вимоги про погашення боргу. При цьому, подання банком вимоги щодо виконання частини боргових зобовязань не позбавляє банк права подати до поручителя вимогу щодо погашення іншої частини боргових зобовязань. Письмова вимога банку вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її почтою на адресу поручителя, вказану в договорі поруки.

Вказані умови договору поруки банком дотримані, а тому причина неотримання вимоги відповідачем ОСОБА_7 не може бути врахована при вирішенні питання щодо відповідальності поручителя за договором поруки.

Зобовязання відповідача ОСОБА_2, забезпечене порукою відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_7, було порушене.

Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, передбачені статтею 554 ЦК України, в якій зазначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини 1 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку що вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредитному договору з відповідачів в солідарному порядку є обґрунтовані, оскільки відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_7, забезпечили договором поруки виконання зобовязання по поверненню кредиту відповідачем ОСОБА_2

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно наданого позивачем розрахунку борг відповідачів в іноземній валюті розрахований шляхом переведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку станом на 30 березня 2015 року: 23,44625 гривень до 1 долара США.

Оскільки предявлено позов про стягнення грошової суми в іноземній валюті розрахунки необхідно провести з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

На день ухвалення рішення станом 18 серпня 2015 року курс гривні, встановлений Національним банком України склав 22,01 гривень за 1 долар США.

З урахуванням вказаного правила загальна заборгованість відповідача перед банком, яка підлягає стягненню, становить 43499 доларів 55 центів США, що еквівалентно до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення 957425 гривень 10 копійок.

Позивач публічне акціонерне товариство ««ОСОБА_3 Аваль»» є правонаступником за всіма правами та обовязками відкритого акціонерного товариства ««ОСОБА_3 Аваль» », що підтверджується витягом зі Статуту товариства, затвердженого загальними зборами акціонерів протокол № 36-49 від 12 квітня 2012 року (а.с., а.с. 39-41).

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 був у належний спосіб попереджений про ті обставини, що валютні ризики несе він, принцип прозорості кредитних відносин між банком та позичальником не був порушений.

Майнові інтереси позичальника можуть бути захищені відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та Меморандуму щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 3654 гривні, який суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідачів в солідарному порядку, відповідно до статті 88 ЦПК України.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно застосувавши норми матеріального і процесуального права, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, та на підставі вимог ст.. 308 ЦПК України повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України судова колегія,-

. УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 18.08.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційній інстанції протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: