АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5018/15 Головуючий 1 інстанції - Григор`єв Б.П.
Справа № 2-5466/09 Доповідач Кірсанова Л.І.
Категорія договірні
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Трішкової І.Ю.,Гуцал Л.В,

за участю секретаря - Асєєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року по справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання,-

В С Т А Н О В И Л А:
КП «ХТМ» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 11160 грн. 31 коп. за період з 01.08.2001 року до 01.10.2009 року. В обгрунтування позову вказував на те, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води, але належним чином за надані послуги не сплачують в наслідок чого у відповідачів утворився борг перед КП «Харківські теплові мережі» в сумі 11160 грн. 31 коп. за період з 01.08.2001 року до 01.10.2009 року..

Справа розглянута у відсутності сторін.

Заочним рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року позов КП «Харківські теплові мережі задоволено. Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість у розмірі 11160 грн. 31 коп. Стягнуто у рівних частках з відповідчів на користь КП «Харківські теплові мережі» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. Стягнуто у рівних частках з відповідачів на користь держави держмито в розмірі 51 грн. 00 коп.
Не погодившись з вказаним заочним рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення районного суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги посилаються на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що судом не було застосовано строки позовної давності та стягнуто заборгованість з 01.08.2001 року до 01.10.2009 року, що протирічить нормам цивільного кодексу України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте, в даному випадку ухвалене судом першої інстанції у справі рішення не відповідає зазначеним вимогам процесуального закону.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води за період з 01.08.2001 року по 01.10.2009 року складає 11160 гривень 31 коп. та не сплачена у добровільному порядку.
Судова колегія не може в повній мірі погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції, так як цей висновок не обгрунтований, не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі дійсно мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . та користуються послугами з центрального опалення та підігріву води, у зв`язку з чим вони перебувають з позивачем у зобов`язальних відносинах та у них виникають відповідні цивільні права та обов`язки.
Згідно відомості з нарахування та оплат за послуги заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води за період з 01.08.2001 року по 01.10.2009 року у відповідачів складає 11160 гривень 31 коп.( а. с. 42,43).
Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання.
Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договорів найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями.
Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Згідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власником квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Разом з тим, у ст. 256 ЦК України вказано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Матеріали справи свідчать, що Позивач звернувся з позовом в 2009 році, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.08.2001 року по 01.10.2009 року, тобто включаючи період після спливу позовної давності.
Відповідачі не приймали участі в судовому засіданні суду першої інстанції. З апеляційної скарги та пояснень відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що відповідачі просять застосувати позовну давність у три роки.
Згідно з вимогами ч. З ст. 267 ЦК України та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З відомості нарахувань за послуги заборгованості по оплаті наданих послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води за період з 01.08.2001 року по 01.10.2009 року вбачається, що заборгованість у відповідачів складає 11160 гривень 31 коп.( а. с. 42,43).
Тому з урахуванням заяви по застосування позовної давності стягненню підлягає сума заборгованості в розмірі 1533, 84 грн. за період з 01.10.2006 року до 01.10.2009 року, яку згідно Відомості ( а. с. 42 звор.стор.) визнано КП «ХТМ» та визнано в судовому засіданні апеляційного суду відповідачем ОСОБА_1 .
Посилання ОСОБА_1 , що він має пільги по сплаті послуг за комунальні платежі, так як був військовослужбовцем не обгрунтовані. Згідно довідки військової частини від 21.11.2012 року ОСОБА_1 перебував на військовій службі з 08 листопада 2012 року до 08 серпня 2013 року, а заборгованість нарахована за перід з 01.10.2006 року до 01.10.2009 року.
Твердження ОСОБА_1 , що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 згідно довідки ( а. с. 22) фактично не проживають в квартирі не може бути взято до уваги, так як вони зареєстровані у вказаній квартирі та не повідомляли КП «ХТМ», що фактично в квартирі не мешкають та не користуються послугами.
Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» суд першої інстанції правильно солідарно стягнув витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривен 00 копійок, а також на користь держави - судові витрати у розмірі 51 гривні 00 копійок. Тому в цій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Виходячи з наведеного колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що згідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для його зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року змінити.

Позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.10.2006 року до 01.10.2009 року у розмірі 1533 грн. 84 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити.

В частині стягнення з відповідачів у рівних частках на користь КП «Харківські теплові мережі» витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. та в частині стягнення у рівних частках з відповідачів на користь держави держмита в розмірі 51 грн. 00 коп. вказане рішення залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: