Ухвала іменем україни 13 липня 2015 року м. Київ Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміної О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в с т а н о в и л а: У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обгрунтовував тим, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. 30 січня 2007 року у вказаній квартирі була зареєстрована ОСОБА_2, з якою позивач спільно проживав без реєстрації шлюбу. Зазначав, що в 2012 році між ними припинилися відносини та з вересня 2012 року ОСОБА_2 переїхала до іншого місця проживання в м. Запоріжжя. Більше двох років не проживає в його квартирі. Всі обов'язки стосовно сплати комунальних послуг, сплати за електроенергію виконує він. Добровільно знятися з реєстрації ОСОБА_2 не бажає. Заочним рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 3 лютого 2015 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17 червня 2015 року заочне рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 3 лютого 2015 року змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення зазначення про спільне проживання без реєстрації шлюбу до вересня 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Не погодившись із вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права. У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав. Задовольняючи позов, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог (ст. 212 ЦПК України) обгрунтовано виходив з того, що відповідачка втратила право на користування житлом, оскількии не проживає у квартирі позивача понад двох років без поважних причин. Змінюючи рішення суду першої інстанції та виключаючи з мотивувальної частини рішення зазначення про спільне проживання без реєстрації шлюбу до вересня 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2, апеляційний суд виходив з того, що у судовому рішенні суд вийшов за межі дослідження та встановлюючи факт проживання сторін у спірному житлі до вересня 2012 року, зазначив ще й про те, що відповідачка проживала спільно з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, чим було порушено права позивача, оскільки факт спільного проживання однією сім'єю не досліджувався судом, та є предметом окремого судового розгляду у іншій справі про розподіл інших майнових прав сторін. Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України). Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Зі змісту рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 червня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення. Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України, у х в а л и л а: Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 червня 2015 року. Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику. Ухвала оскарженню не підлягає. Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна