У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

24 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

Мартинюка В.І., Мостової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 15 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору, укладеного 31 січня 2008 року між банком та ОСОБА_3, банк надав останньому кредит в сумі 3 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, та сплатою 24% річних на суму залишку заборгованості. Оскільки ОСОБА_3 не виконує зобов'язання за кредитним договором, банк просив стягнути з нього заборгованість, що утворилась станом на 22 листопада 2013 року, на загальну суму 20 505,48грн.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 5 травня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 15 липня 2014 року рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 5 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором за договором в сумі 20 505,48 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності на звернення до суду, оскільки відповідач здійснив останній платіж на погашення кредитної заборгованості 1 листопада 2010 року, а позивач звернувся з позовом 18 лютого 2014 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що строк дії платіжної карти встановлено до листопада 2011 року, отже, відповідно до Правил користування платіжною картою, які є складовою кредитного договору, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, тому банком строк звернення до суду не пропущено.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитись не можна.

Судами встановлено, що 31 січня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у сумі 3 000 грн зі сплатою 26% річних.

Відповідно п. 1.1 Умов і правил надання банківських послуг вказана заява, підписана клієнтом, разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг.

В силу п. 9.12 Розділу 1 Умови обслуговування договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

За п. 5.4. розділу 2 Правила користування платіжною картою строк погашення за кредитом проводиться щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на картці (у полі MONTH).

З розрахунку заборгованості, наданого банком, судами встановлено, що позивач має заборгованість перед банком станом на 22 листопада 2013 року в сумі 20 505,48грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 2730,13грн, заборгованості за процентами в сумі 11 952,71грн, штрафу - 1452,64грн і комісії - 4 370 грн.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У апеляційній скарзі заявник послався на акт від 14 листопада 2009 року про передачу заставного майна на відповідальне зберігання, яким передбачено право банку у випадку непогашення боржником заборгованості до 14 березня 2010 року реалізувати це майно і виручені кошти передати на погашення заборгованості.

Апеляційний суд, залучаючи до матеріалів справи акт від 14 листопада 2009 року, фактично погодився із можливістю прийняття цього доказу, але не надав йому оцінки.

Вирішуючи спір, апеляційний суд, у порушення вимог ст. ст. 212-214 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2013_05_16/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 316 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2107/ed_2013_05_16/pravo1/T041618.html?pravo=1>, доводів апеляційної скарги належним чином не перевірив та, не зазначивши конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, не встановивши дійсних прав і обов'язків сторін, ухвалив рішення з такими порушеннями норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, рішення суду апеляційної інстанції на підставі ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 15 липня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова С.О.Карпенко В.І.Мартинюк Г.І.Мостова