Справа № 182/7211/15-ц
Провадження № 2-о/0182/226/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.12.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

заявника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа територіальна громада Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. На підтвердженння своїх вимог посилається на наступне.

Його батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Коли він народився, батьки співмешкали, вели спільне господарство, жили разом, однак, офіційно зареєстровані не були, тому в його свідоцтві про народження запис про батька не зроблений, а зазначена тільки мати. 28 серпня 1965 року батьки зареєстрували шлюб, мати прийняла прізвище батька. Але до актового запису про його народження змін у звязку з цим не вносили. Він з батьками та з сестрами проживав разом в батьковому будинку № 95 по вул.Чкалова в с.Олексіївка Нікопольського району. Пізніше сестри уклали шлюб, утворили власні сімї, а він залишився проживати разом з батьками зі своєю дружиною. У 1990 році батько виділив йому частку земельної ділянки, на якій був розташований належний йому житловий будинок з надвірними спорудами № 95 по вул.Чкалова в с.Олексіївка Нікопольського району. Рішенням Нікопольського райвиконкому від 26.01.1990 року за № 10 було вчинено відвід земельної ділянки для будівництва. Дозвіл на будівництво був наданий 01.02.1991 року. В 1992 році він збудував власний житловий будинок з надвірними спорудами на земельній ділянці батька, став мешкати в ньому разом зі своєю родиною. 20 квітня 2015 року батько помер. На випадок своєї смерті він залишив заповіт від 14.02.2014 року, посвідчений секретарем Менжинської сільської ради ОСОБА_4 Згідно цього документу, усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, усі майнові права та обовязки, які належать спадкодавцю на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть йому на день смерті, батько заповідав йому. Батькові на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 08.04.1992 року належав житловий будинок з надвірними спорудами № 95 по вул.Чкалова в с.Олексіївка Нікопольського району. Також йому належала земельна ділянка, площею 0,1361 га по вул.Чкалова, 95 в с.Олексіївка Нікопольського району для обслуговування вказаного житлового будинку - на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 833671 від 22 листопада 2005 року. У вересні 2015 року, до спливу шести місяців після смерті батька, він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину. Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу ОСОБА_5 прийняла у нього документи для видачі спадкового свідоцтва. При прийомі документів вона також розяснила йому, що відмовляти у видачі свідоцтва про право на спадщину не має права, але у звязку з тим, що в батьковому заповіті та в його свідоцтві про народження не вказано, що він є його сином, йому прийдеться сплачувати значно вищу ставку державного мита при отриманні спадщини. Якщо ж факт родинних відносин між ними буде доведено в суді, ставка державного мита буде значно нижчою. Між ним та його сестрами відсутній спір про спадщину, нотаріус не може відмовити йому у видачі свідоцтва по спадщину тільки з тієї причини, що не вказаний родинний звязок між нею та спадкодавцем. Отже, єдиною метою його звернення до суду з цією заявою є зниження ставки державного мита при отриманні свідоцтва про право на спадщину. Встановлення факту родинних відносин відноситься до компетенції суду, тому вимушений звернутись до суду з цією заявою.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не прибула. Про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин не заперечувала.

Вислухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності з ч.1 п.5 ст.234, п.1 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Як встановлено в судовому засіданні, батьками заявника були ОСОБА_2 (а.с.9) та ОСОБА_3 Коли заявник народився, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 співмешкали разом, вели спільне господарство, однак, офіційно в шлюбі не були, тому свідоцтві про народження заявника запис про батька не зроблений, а зазначена тільки мати ОСОБА_2 28.08.1965 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, мати заявника прийняла прізвище його батька (а.с.9). Але до актового запису про народження заявника змін у звязку з офіційним шлюбом не вносили. Заявник з батьками та сестрами проживав разом в спірному будинку № 95 по вул.Чкалова в с.Олексіївка Нікопольського району. Пізніше сестри заявника уклали шлюб, утворили власні сімї та переїхали до чоловіків, а заявник залишився проживати разом з батьками та своєю дружиною у вищевказаному будинку (а.с.6). У 1990 році ОСОБА_3 виділив заявнику частку земельної ділянки, на якій був розташований належний йому житловий будинок з надвірними спорудами № 95 по вул.Чкалова в с.Олексіївка Нікопольського району (а.с.4). Рішенням Нікопольського райвиконкому від 26.01.1990 року за № 10 було вчинено відвід земельної ділянки для будівництва. Дозвіл на будівництво був наданий 01.02.1991 року (а.с.7). В 1992 році заявник збудував власний житловий будинок з надвірними спорудами на земельній ділянці батька та став мешкати в ньому разом зі своєю родиною. 20.04.2015 року ОСОБА_3 помер (а.с.8). На випадок своєї смерті він залишив заповіт від 14.02.2014 року, посвідчений секретарем Менжинської сільської ради ОСОБА_4, згідно якого все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, усі майнові права та обовязки, які належать спадкодавцю на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть йому на день смерті, заповів заявнику (а.с.10). ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 08.04.1992 року належав житловий будинок з надвірними спорудами № 95 по вул.Чкалова в с.Олексіївка Нікопольського району (а.с.4), а також земельна ділянка, площею 0,1361 га., по вул.Чкалова, 95 в с.Олексіївка Нікопольського району, цільовим призначенням - для обслуговування вказаного житлового будинку, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 833671 від 22.11.2005 року (а.с.5). У вересні 2015 року, до спливу шести місяців після смерті батька, заявник звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину, де дізнався, що у звязку з тим, що в батьковому заповіті та в його свідоцтві про народження не вказано, що він є сином спадкодавця, йому прийдеться сплачувати значно вищу ставку державного мита при отриманні спадщини. Якщо ж факт родинних відносин між ними буде доведено в суді, ставка державного мита буде значно нижчою.

Ту обставину, що заявник є рідним сином ОСОБА_3, в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона рідна сестра заявника. Їх батьки, дійсно проживали разом, мали спільних дітей, вели спільне господарство, однак, в її свідоцтві про народження також не записаний батьком їх з заявником батько. Вона питала в батька, чому, а він відповів, що так сталося. А коли їх батьки одружились офіційно, вони вже ходили до школи під прізвищами ОСОБА_2 і їх всі знали, як ОСОБА_2, тому нічого змінювати вони не захотіли.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він сусід з дня народження заявника. Знає його з малечку. Зі старшою сестрою заявника вони ходили в один клас. Крім того, із заявником межує парканами. Чудово знає, що мати заявника звали ОСОБА_8, а батько ОСОБА_7. Зі слів своїх батьків знає, що батьки заявника жили не розписані. А потім, коли в них вже були спільні діти, - розписались.

За таких обставин у суду не виникає сумніву стосовно законності заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.3, 5, 7, 256, 257, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, визнавши ОСОБА_3 рідним батьком ОСОБА_1.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_9