У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Оніпко О.В.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі: представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду від 3 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського районного суду від 3 листопада 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач посилалась на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

На її обґрунтування зазначала про неврахування того, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 1873 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Її сусіди, в т.ч. і відповідач, на суміжній земельній ділянці розпочали реконструкцію садиби та замінили металеву сітку на цегляний паркан, де залишили дірки для стікання води. Ці обставини призвели до підтоплення її земельної ділянки й неможливості її використання за цільовим призначенням.

Вважає, що своїми діями відповідач порушує правила добросусідства, які передбачені ч.1 ст. 91 ЗК України.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду, як і не було враховано листи Зорянської сільської ради та Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області, де вказувалося про необхідність ОСОБА_3 зробити водовідведення на свою земельну ділянку, заглушивши отвори в фундаменті.

Покликаючись на вимоги ст.ст.103, 104 ЗК України, вважала, що дії відповідача підлягають припиненню як неправомірні і такі, що не відповідають умові заподіяння якнайменших незручностей.

З цих підстав просила рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове, яким позов задовольнити.

У поданих на апеляційну скаргу запереченнях представник відповідача, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши думку судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відмовляючи позивачу у задоволенні вимог, суд першої інстанції правильно виходив з недоведеності факту порушення її особистих земельних прав і ненадання через це доказів про те, що вона будь-яким чином обмежена в користуванні своєю земельною ділянкою з вини відповідача, оскільки не встановлено причинного зв'язку між наявністю отворів у бетонному паркані ОСОБА_2 і затіканням води на земельну ділянку ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, і ці обставини сторонами не заперечуються, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка по вулиці Сморжівській, 81, в с. Зоря Рівненського району Рівненської області загальною площею 0,1873 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Цей факт підтверджується і державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №874947, що виданий 2 квітня 2010 року на підставі рішення Зорянської сільської ради від 18 грудня 2007 року №561 (а.с. 9-9, зв.).

Власником суміжної земельної ділянки в с. Зоря Рівненського району, вулиця Нова, 20, площею 0, 2078 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, є ОСОБА_2 Її титульне право стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №231763, що виданий 30 квітня 2009 року на підставі рішення Зорянськох сільської ради від 4 квітня 2008 року №661 (а.с. 37-37, зв.).

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу монтажу відповідачем на межі сусідніх ділянок бетонного забору з отворами у фундаменті, що, як вважає позивач, призводить до затікання води на належну їй земельну ділянку, внаслідок чого відбувається підтоплення і унеможливлення використання за цільовим призначенням.

З метою захисту своїх прав ОСОБА_1 у лютому 2015 року звернулася до суду із вимогами про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом замурування отворів для відведення стічних вод у фундаменті паркану.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала позивач, застосуванню не підлягають, суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовні вимоги без задоволення.

На а.с 39 міститься лист, що виготовлений комісією у складі виконувача обов'язки голови Зорянського сільського голови, депутата сільської ради та землевпорядника сільської ради, з якого вбачається, що 7 вересня 2015 року ними розглянуто звернення відповідача щодо земельного спору із ОСОБА_1 При обстеженні земельних ділянок встановлено, що затоплення відбувається внаслідок сильних дощів та зливи. Це відбувається в зв'язку з тим, що земельна ділянка позивача розміщена в нижній точці рельєфу, однак так само затоплюються сусідні земельні ділянки, а тому питання замурування отворів у фундаменті паркану не вирішить суті відносин. Помимо того, підтоплення відбувається в результаті блокування води в ямі, яку викопала ОСОБА_1 біля фундаменту паркану, тим самим оголосивши його. В зв'язку з цим комісією рекомендовано останній облаштувати лоток на своїй земельній ділянці для відведення дощових вод вниз по рельєфу.

Оскільки зміст зазначеного листа повно та об'єктивно відображає обставини спірних відносин саме на час розгляду справи, тому судом при ухваленні оскаржуваного рішення правильно не було взято до уваги листи Зорянської сільської ради від 01.11.2013 року №1546, від 04.11.2013 року №1053, від 04.04.2014 року №389, які виготовлені раніше (а.с. 3,4, 6).

Крім того, листом Рівненської районної державної адміністрації від 19.12.2013 року №01-62/519 вже було рекомендовано сторонам зробити лоток для відведення дощових вод (а.с. 5).

Доводи апеляційної скарги про неправомірність дій відповідача, внаслідок чого належна їй земельна ділянка зазнає періодичних затоплень, на увагу не заслуговують і спростовуються матеріалами справи.

Не можна погодитися і з посиланнями позивача на хибність незастосування положень ст.ст.103, 104 ЗК України, адже спростовуються правильністю висновків суду.

Між тим, сторонам доцільно додержуватися правил добросусідства та уникати виникнення земельних спорів, у зв'язку з чим слід було би спільно облаштувати лотки для водовідведення, - як на цьому неодноразово їм наголошувалося органами місцевого самоврядування і державної виконавчої влади.

Так, згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Рівненського районного суду від 3 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: