Справа № 464/2500/15-ц
пр.№ 2/464/882/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

28.07.2015 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Борейка С.В.

за участю секретаря судового засідання Гевко О.-В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 52047,38 грн. та судовий збір у сумі 520,47 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.02.2014 між сторонами укладено кредитний договір №R6B, згідно з якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 48500,00 грн. строком до 12.02.2018 та сплатою 12,00% річних за користування кредитом. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 13.11.2014 утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Разом із тим, просить стягнути з останнього судовий збір, а позов задовольнити повністю.

Представник позивача у судове засідання не зявився. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин провести заочний розгляд справи.

Відповідач повторно не зявився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди сторони позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12 лютого 2014 року між сторонами укладено кредитний договір №R6B, згідно з якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 48500,00 грн. із строком користування до 12.02.2018 та сплатою 12,00% річних за користування кредитом, а відповідач зобовязаний повернути повністю кредит, сплатити нараховані проценти. Крім цього, у відповідності до ст.ст.546, 625, 1048 ЦК України сплатити пеню, проценти, три проценти від простроченої суми та інфляційні витрати за весь час прострочення, та згідно з п.4.2 кредитного договору сплатити комісійну винагороду за управління кредитом. Аналогічна зобовязання передбачені п.5.1 кредитного договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Відповідно до ст.546 цього кодексу виконання зобовязання може забезпечуватись, зокрема неустойкою, видом якої є пеня у відповідності до ст.549 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Попри те, у відповідності до п.4.2 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно комісійні винагороди за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту, відповідно до графіку, який є невідємною частину кредитного договору.

Судом встановлено, що позивачем умови кредитного договору виконано та відповідач отримав кредит у розмірі 48500,00 грн. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує, у звязку із чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яка згідно з розрахунком позивача, станом на 13.11.2014 становить 52047,38 грн., з яких: 44423,71 грн. сума основного боргу, 1818,37 грн. прострочена заборгованість по відсотках, 3278,60 грн. заборгованість по комісійні винагороді, 1429,64 грн. пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків, 874,70 грн. пеня за несплату комісійної винагороди, 16,63 грн. три проценти річних за порушення строку повернення кредиту, 70,84 грн. три проценти річних за прострочену заборгованість по відсотках, 129,62 грн. інфляційні витрати за порушення строку повернення кредиту, 68,27 грн. інфляційні витрати за прострочену заборгованість по відсотках.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить переконання, що позовні вимоги підставні та обґрунтовані, ґрунтується на укладеному між сторонами кредитному договорі, а відтак, суд приходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 52047,38 грн., а позов задовольнити повністю.

Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 520,47 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст. ст.16, 526, 530, 546, 625, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст.10, 60, 88, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк заборгованість за кредитним договором від 12.02.2014 №R6B в розмірі 52047,38 грн. та судовий збір у сумі 520,47 грн., а всього у розмірі 52567 / пятдесят дві тисячі пятсот шістдесят сім/ гривень 85 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його отримання. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий С.В.Борейко