Єдиний унікальний номер 725/5920/15-ц
Номер провадження 2/725/1307/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року позивачі звернулися в суд із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначали, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 березня 1993 року, виданого управлінням комунальної власності Чернівецького міськвиконкому, двокімнатна квартира №2, загальною площею 90.50 кв.м. та житловою 42.3 кв.м., у житловому будинку №23 по вул. Гребінки в м.Чернівці передана у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Після смерті матері ОСОБА_2 - ОСОБА_7, ОСОБА_2 у 2009 році успадкувала належну їй 1/5 частку квартири, а син ОСОБА_6 та невістка ОСОБА_8 у цьому ж році подарували належні їм частки ОСОБА_1, у звязку із чим на сьогоднішній день ОСОБА_1 є власником 3/5 частин вказаної квартири, а ОСОБА_2 2/5 часток.

При цьому, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_5

Рішенням виконкому Чернівецької міської ради від 20.12.2005 року № 1008/22 вищевказаний будинок знято з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівці.

Також вказували, що у подальшому, маючи потребу у поліпшені житлових умов, вони протягом декількох років в період до грудня 2002 року здійснили добудову мансарди та переобладнали належну їм квартиру, внаслідок чого на кінець вказаного року вона мала загальну площу 183.30 кв.м. та житлову 42.30 кв.м. Факт перебудови і добудови саме до 2002 року підтверджується проектною документацією, в якій є дата складення, ця ж дата є у висновках СЕС та МЧС, є копія технічного паспорта. З вказаного року жодних переобладнань у належній їм на праві власності квартирі вони не здійснювали.

Крім того, земельна ділянка площею 0.0643 га, розташована по вул. Гребінки, 23 та яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх сусідам із квартири №1 ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_5

З метою узаконення самочинного будівництва, вони у 2002 році замовили у Чернівецькій проектно-кошторисній фірмі "Майстер С" робочий проект і технічний висновок, згідно до яких виконані будівельні роботи і стан основних будівельних конструкцій побудованої мансарди та переобладнань є задовільними, вони відповідають вимогам сучасних будівельних норм і правил і немає перешкод для їх експлуатації та вирішення питання про узаконення самочинного будівництва. При цьому, вказані висновок і креслення погоджені з архітектором Першотравневого району м. Чернівці, міським відділом з питань надзвичайних ситуацій та головним санітарним лікарем м. Чернівці.

Таким чином, на даний час згідно технічного паспорта від 2.04.2014 року належна їм на праві власності квартира № 2 складається із наступних приміщень, зокрема: у підвальному поверсі: 2-1 веранда, площею 5.50 кв.м., 2-2 коридор, площею 1.70 кв.м., 2-3 гардеробна, площею 2.70 кв.м., 2-4 сходова клітина, площею 6.20 кв.м., 2-5 кухня, площею 18.30 кв.м., 2-6 коридор, площею 4.20 кв.м., 2-7 туалет, площею 0.90 кв.м., 2-8 коридор, площею 5.80 кв.м., 2-9 комора, площею 1.70 кв.м., 2-10 тренажерний зал, площею 23.10 кв.м.; на першому поверсі: 2-11 веранда, площею 12.40 кв.м., 2-12 коридор, площею 10.10. кв.м., 2-13 житлова кімната, площею 19.70 кв.м., 2-14 житлова кімната, площею 22.60 кв.м., 2-15 ванна з туалетом, площею 2.80 кв.м.; в мансарді: 2-16 хол, площею 12.70 кв.м., 2-17 майстерня, площею 32.70 кв.м., 2-18 туалет, площею 1.40 кв.м. Загальна площа переобладнаної і добудованої квартири №2 житлового будинку №23 по вул. Гребінки становить 184.40 кв.м., а житлова - 42.3 кв.м. Вартість квартири становить 133740 грн.

Також вказували на те, що з метою отримання правовстановлюючих документів на здійснені добудови та переобладнання у квартирі вони зверталися до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Чернівецькій області, однак їм було повідомлено, що так звана «будівельна амністія» яка передбачена Інструкцією Державної інспекції архітектурно-будівельного контролю і Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» на підставі якої можливо узаконити самочинно побудовані до 2015 року будинки і квартири торкається лише індивідуальних житлових будинків. Спірний будинок є двоквартирним, є спільною власністю й відповідно рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на самочинно переобладнану квартиру, а в подальшому подати декларацією про готовність обєкта до експлуатації щодо самочинно збудованого нерухомого майна, на яке визнано право власності за рішенням суду.

Посилаючись на вказане, просили визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 3/5 часток та за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 2/5 частки у квартирі АДРЕСА_2, загальною площею 184,40 кв.м., житловою площею 42,30 кв.м., яка складається із наступних приміщень: у підвальному поверсі: 2-1 веранда, площею 5.50 кв.м., 2-2 коридор, площею 1.70 кв.м., 2-3 гардеробна, площею 2.70 кв.м., 2-4 сходова клітина, площею 6.20 кв.м., 2-5 кухня, площею 18.30 кв.м., 2-6 коридор, площею 4.20 кв.м., 2-7 туалет, площею 0.90 кв.м., 2-8 коридор, площею 5.80 кв.м., 2-9 комора, площею 1.70 кв.м., 2-10 тренажерний зал, площею 23.10 кв.м.; на першому поверсі: 2-11 веранда, площею 12.40 кв.м., 2-12 коридор, площею 10.10. кв.м., 2-13 житлова кімната, площею 19.70 кв.м., 2-14 житлова кімната, площею 22.60 кв.м., 2-15 ванна з туалетом, площею 2.80 кв.м.; в мансарді: 2-16 хол, площею 12.70 кв.м., 2-17 майстерня, площею 32.70 кв.м., 2-18 туалет, площею 1.40 кв.м.

У судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку. При цьому, подали заяву, в якій просили розгляд справи провести у їх відсутності, а також вказали на те, що поданий позов підтримують в повному обсязі та просили про його задоволення.

Представник відповідача - Чернівецької міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Разом з тим, подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі у звязку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, а також вказав на те, що проти задоволення позову не заперечує.

Залучені до участі в справі треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви, в яких вказали що позовні вимоги позивачів підтримують в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову, а також просили розгляд справи просять провести без їх участі.

Враховуючи вищевказане, суд на підставі ст. 158 ЦПК України вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності сторін та третіх осіб, оскільки у справі наявні достатні докази на підтвердження прав та взаємовідносин сторін.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Як убачається з матеріалів справи, двокімнатна квартира №2, загальною площею 90.50 кв.м. та житловою 42.3 кв.м., у двоквартирному житловому будинку №23 по вул. Гребінки в м. Чернівці на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року (а.с. 6).

При цьому, в подальшому, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування, частини квартири, після смерті матері ОСОБА_2 - ОСОБА_7, ОСОБА_2 у 2009 році успадкувала належну їй 1/5 частку квартири, а син ОСОБА_6 та невістка ОСОБА_8 у цьому ж році подарували належні їм частки ОСОБА_1 (а.с. 8, 9).

З урахуванням вищенаведеного, на сьогоднішній день, ОСОБА_1 є власником 3/5 частин вказаної квартири, а ОСОБА_2 2/5 часток.

Крім того, як встановлено судом, інша квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_5

Також судом встановлено, що рішенням виконкому Чернівецької міської ради від 20.12.2005 року № 1008/22 вищевказаний будинок знято з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівці (а.с. 24).

При цьому земельна ділянка, площею 0.0643 га, розташована у м. Чернівці по вул. Гребінки, 23 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх сусідам, власникам квартири №1 ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_5, що підтверджується відповідним актом про право власності на земельну ділянку (а.с. 10).

Так, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, зокрема у ст. 319 ЦК України вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно із ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст. 357 ЦК України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, розмір часток позивачів у спірні квартирі визначено, а саме: ОСОБА_1 є власником 3/5 частин вказаної квартири, а ОСОБА_2 2/5 часток.

Також судом встановлено, що позивачі з метою покращення своїх житлових умов протягом декількох років, а саме в період до грудня 2002 року, здійснили добудову мансарди та переобладнали належну їм квартиру, внаслідок чого площа спірної квартири збільшилася та становить 183.30 кв.м., а житлова - 42.30 кв.м.

Зокрема, унаслідок проведення такого переобладнання спірної квартири, згідно технічного паспорта від 2.04.2014 року, квартира складається із наступних приміщень, а саме у підвальному поверсі: 2-1 веранда, площею 5.50 кв.м., 2-2 коридор, площею 1.70 кв.м., 2-3 гардеробна, площею 2.70 кв.м., 2-4 сходова клітина, площею 6.20 кв.м., 2-5 кухня, площею 18.30 кв.м., 2-6 коридор, площею 4.20 кв.м., 2-7 туалет, площею 0.90 кв.м., 2-8 коридор, площею 5.80 кв.м., 2-9 комора, площею 1.70 кв.м., 2-10 тренажерний зал, площею 23.10 кв.м.; на першому поверсі: 2-11 веранда, площею 12.40 кв.м., 2-12 коридор, площею 10.10. кв.м., 2-13 житлова кімната, площею 19.70 кв.м., 2-14 житлова кімната, площею 22.60 кв.м., 2-15 ванна з туалетом, площею 2.80 кв.м.; в мансарді: 2-16 хол, площею 12.70 кв.м., 2-17 майстерня, площею 32.70 кв.м., 2-18 туалет, площею 1.40 кв.м. (а.с. 12-18).

Таким чином, загальна площа переобладнаної і добудованої позивачами квартири №2 житлового будинку №23 по вул. Гребінки становить 184.40 кв.м., а житлова - 42.3 кв.м. Вартість квартири становить 133740 грн. (а.с. 18).

Крім того, як встановлено судом, будівництво добудови та надбудова мансардного поверху співвласниками квартири здійснено за наявності письмової згоди інших співвласників будинку, що підтверджується відповідними письмовими заявами третіх осіб, які містяться в матеріалах справи.

Також судом встановлено, що згідно технічного висновку та робочого проекту Чернівецької проектно-кошторисної фірми "Майстер С", виконані позивачами будівельні роботи і стан основних будівельних конструкцій побудованої мансарди та переобладнань є задовільними, вони відповідають вимогам сучасних будівельних норм і правил і немає перешкод для їх експлуатації та вирішення питання про узаконення самочинного будівництва.

Так, відповідно до ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із розясненнями п. 7 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» не може бути застосовано правила ст. 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема ст. 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир.

При цьому, ч. 2 ст. 383 ЦК України визначено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого,- за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Таким чином, зі змісту вищевказаної статті, вбачається, що визнаючи право власника на здійснення ремонту та переобладнання приміщення з метою поліпшення його благоустрою, закон не передбачає погодження на проведення ремонту та перепланування квартири. Разом з тим закон встановлює застереження, за яким власник наділяється таким правом за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав інших співвласників нежитлового приміщення і не завдадуть шкоди технічному стану та умовам експлуатації будівлі.

З огляду на вказане, а також на характеристику житла, з урахуванням висновку, розробленого спеціалізованою організацією, суд вважає, що переобладнання позивачами здійснено з додержанням відповідних норм і правил та не порушує прав інших осіб.

Крім того, судом також встановлено, що з метою отримання правовстановлюючих документів на квартиру, позивачі зверталась із відповідною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області щодо прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири, проте листом від 06 листопада 2015 року їм роз'яснено, що у інспекції відсутні підстави для прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири, та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на самочинно переобладнану квартиру, а в подальшому подати декларацією про готовність обєкта до експлуатації щодо самочинно збудованого нерухомого майна, на яке визнано право власності за рішенням суду (а.с. 54-55).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що спірна реконструйована квартира в експлуатацію не прийнята та у позивачів відсутні правовстановлюючі документи на неї.

Ураховуючи вищевикладене, а також те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачі в справі не здійснили оформлення права спільної сумісної власності на будинок з урахуванням здійсненого переобладнання, яке не порушує прав власників іншої квартири, не порушує санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, про що свідчать надані позивачами докази, за позивачами, а саме ОСОБА_1 слід визнати право спільної часткової власності на 3/5 часток спірної квартири, а за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 2/5 частки квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,57-60,79, 88, 213-218 ЦПК України, ст.ст. 328, 355, 368, 370, 372, 376, 383, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261 ЦК України, ст. 152 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 3/5 частки квартири АДРЕСА_2, загальною площею 184,40 кв.м., житловою площею 42,30 кв.м., яка складається із наступних приміщень, а саме: у підвальному поверсі: 2-1 веранда, площею 5.50 кв.м., 2-2 коридор, площею 1.70 кв.м., 2-3 гардеробна, площею 2.70 кв.м., 2-4 сходова клітина, площею 6.20 кв.м., 2-5 кухня, площею 18.30 кв.м., 2-6 коридор, площею 4.20 кв.м., 2-7 туалет, площею 0.90 кв.м., 2-8 коридор, площею 5.80 кв.м., 2-9 комора, площею 1.70 кв.м., 2-10 тренажерний зал, площею 23.10 кв.м.; на першому поверсі: 2-11 веранда, площею 12.40 кв.м., 2-12 коридор, площею 10.10. кв.м., 2-13 житлова кімната, площею 19.70 кв.м., 2-14 житлова кімната, площею 22.60 кв.м., 2-15 ванна з туалетом, площею 2.80 кв.м.; в мансарді: 2-16 хол, площею 12.70 кв.м., 2-17 майстерня, площею 32.70 кв.м., 2-18 туалет, площею 1.40 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 2/5 частки квартири АДРЕСА_2, загальною площею 184,40 кв.м., житловою площею 42,30 кв.м., яка складається із наступних приміщень, а саме: у підвальному поверсі: 2-1 веранда, площею 5.50 кв.м., 2-2 коридор, площею 1.70 кв.м., 2-3 гардеробна, площею 2.70 кв.м., 2-4 сходова клітина, площею 6.20 кв.м., 2-5 кухня, площею 18.30 кв.м., 2-6 коридор, площею 4.20 кв.м., 2-7 туалет, площею 0.90 кв.м., 2-8 коридор, площею 5.80 кв.м., 2-9 комора, площею 1.70 кв.м., 2-10 тренажерний зал, площею 23.10 кв.м.; на першому поверсі: 2-11 веранда, площею 12.40 кв.м., 2-12 коридор, площею 10.10. кв.м., 2-13 житлова кімната, площею 19.70 кв.м., 2-14 житлова кімната, площею 22.60 кв.м., 2-15 ванна з туалетом, площею 2.80 кв.м.; в мансарді: 2-16 хол, площею 12.70 кв.м., 2-17 майстерня, площею 32.70 кв.м., 2-18 туалет, площею 1.40 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало