РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1241/15-ц

Справа № 2/600/441/2015

17 листопада 2015 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: судді Вирсти М.М.

при секретарі Фещак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказує, що батьку ОСОБА_3, бабі ОСОБА_4, бабі ОСОБА_5 належав житловий будинок в с.Сеньків, вул.Сенківська, 3, Козівського району (колишній колгоспний двір) на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25 вересня 1990 року.

Крім ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 членами колгоспного двору були ОСОБА_6, ОСОБА_1, підтверджується випискою з погосподарської книги від 16 вересня 2015 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою.

20 жовтня 1992 року ОСОБА_4 померла, заповіту не залишила.

25 липня 1998 року ОСОБА_5 померла, заповіту не залишила.

30 грудня 2008 року ОСОБА_3 склав заповіт, заповів ОСОБА_1 все належне майно.

21 квітня 2015 року ОСОБА_3 помер.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з невідповідністю свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок чинному законодавству та порядком спадкування часток колгоспного двору у судовому порядку.

Інший спадкоємець за законом, ОСОБА_6, відмовляється від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, підтверджується заявою від 21 вересня 2015 року.

Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок (А) загальною площею 39,6 м.кв., житловою площею 29,0 м.кв., сарай (Б) площею 24,3 м.кв., погріб (В) площею 17,8 м.кв., сарай (Г) площею 10,6 м.кв., літню кухню (Д) площею 20,8 м.кв., огорожу штахетник (№1) та ворота металеві (№2) в с.Сеньків, вул.Сеньківська, 3, Козівського району, Тернопільської області.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти їх задоволення, просять справу розглядати за їх відсутності.

Суд, приймаючи до уваги заяву позивача, відзив на позов відповідача, дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, не заперечується сторонами, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 належав житловий будинок в с.Сеньків, вул.Сенківська, 3, Козівського району (колишній колгоспний двір) на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25 вересня 1990 року.

Крім ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 членами колгоспного двору були ОСОБА_6, ОСОБА_1, підтверджується випискою з погосподарської книги від 16 вересня 2015 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою.

20 жовтня 1992 року ОСОБА_4 померла, заповіту не залишила.

25 липня 1998 року ОСОБА_5 померла, заповіту не залишила.

30 грудня 2008 року ОСОБА_3 склав заповіт, заповів ОСОБА_1 все належне майно.

21 квітня 2015 року ОСОБА_3 помер.

Інший спадкоємець за законом, ОСОБА_6, відмовляється від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, підтверджується заявою від 21 вересня 2015 року.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з невідповідністю свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок чинному законодавству та порядком спадкування часток колгоспного двору у судовому порядку.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Відповідно до п.6 Постанови пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, слід задоволити.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1223, 1268, 1273 ЦК України, ч.2 ст.123 ЦК УРСР, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок (А) загальною площею 39,6 м.кв., житловою площею 29,0 м.кв., сарай (Б) площею 24,3 м.кв., погріб (В) площею 17,8 м.кв., сарай (Г) площею 10,6 м.кв., літню кухню (Д) площею 20,8 м.кв., огорожу штахетник (№1) та ворота металеві (№2) в с.Сеньків, вул.Сеньківська, 3, Козівського району, Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно