Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1737/15-ц
Провадження № 2/273/616/15
24 грудня 2015 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Михалюка О. П. секретаря судових засідань ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до дочірнього підприємства (ДП) "Кам'янобрідський фаянс" товариства з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) "Поліський фаянс" , про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненн -
18 листопада 2015 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулася в суд із позовом до ДП Камянобрідський фаянсТзОВ Поліський фаянс , просила постановити рішення про стягнення на користь позивачки із відповідача середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з 26 лютого 2015 року по 12 листопада 2015 року в сумі 7127 грн. 12 коп., а в разі не проведення розрахунку стягнути середній заробіток за весь час розрахунку з 26.02.2015 року по день постановлення рішення судом , виходячи із середньоденного заробітку 40 грн. 04 коп.
Обгрунтовуючи вимоги, представник позивача зазначила, що ОСОБА_3 з 23.10.2003 року по 10.08.2010 року працювала у відповідача та була звільнена з підприємства за згодою сторін .
Згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 11.05.2011 року , яке набрало законної сили встановлено, що середньоденний заробіток ОСОБА_3 складає 40,04 грн.
У відповідності до рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 21.02.2012 року , яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 - 1011 грн. 05 коп. - індексації заробітної плати за період роботи на підприємстві , 330 грн. 23 коп. компенсації за несвоєчасну отриману проіндексовану заробітну плату за такий же період. Заборгованість вказана не виплачена по даний час.
Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 21.02.2013 року , яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача на користь позивача 9089,08 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку з 22.02.2012 року по 21.01.2013 року.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 17.12.2013 року стягнуто з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.01.2013 року по 29.10.2013 року в сумі 7687,68 грн.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 25.02.2015 року стягнуто з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.10.2013 року по 25.02.2015 року в сумі 13773,36 грн. Цим же рішенням встановлені вищезазначені обставини.

Тому відповідач повинен нести відповідальність у виді сплати середнього заробітку на користь позивачки за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідач повинен виплатити позивачці середній заробіток за період затримки розрахунку із 26.02.2015 року по 12.11.2015 року, тобто за 178 робочих днів , всього в сумі 7127 грн. 12 коп., який обраховано наступним чином : 40,04 грн. середньоденної заробітної плати Х 178 днів затримки, а в разі не проведення розрахунку стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день постановлення рішення судом , виходячи із середньоденного заробітку 40 грн. 04 коп.

В судове засідання ні позивачка, ні представник позивача ОСОБА_2 не з"явились, остання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності , позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, а саме: просить суд стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день постановлення судом рішення.

Представник відповідача - ДП Камянобрідський фаянс ТзОВ Поліський фаянс в судове засідання не зявився і не повідомив про причину неявки, про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, згідно поштового повідомлення.

Тому справа розглядається заочно, проти такого порядку вирішення справи представник позивача згідно заяви не заперечує.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації , провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини.

Суд встановив, що ОСОБА_3 працювала у відповідача з 23.10.2003 року по 10.08.2010 року та була звільнена з підприємства 10.08.2010 року за ст. 36 КЗпП України за згодою сторін , що підтверджується копією рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 25.02.2015 року ( а.с. 9-11) . У вказаному рішенні суду вказано , що день звільнення позивачки був її робочим днем згідно копії табелю обліку робочого часу . Середньоденний заробіток позивачки становить 40,04 грн.

У відповідності до рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 21.02.2013 року , яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 - 1011 грн. 05 коп. - індексації заробітної плати за період роботи на підприємстві , 330 грн. 23 коп. компенсації за несвоєчасну отриману проіндексовану заробітну плату за такий же період, а саме по день звільнення.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 25.02.2015 року стягнуто з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.10.2013 року по 25.02.2015 року в сумі 13773,36 грн.

Тобто, на день звільнення підприємство мало заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_3Суд виходить із того, що вказана заборгованість позивачу не виплачена, що підтверджується копією ухвали господарського суду Житомирської області від 28 січня 2015 року, де позивача визнано кредитором відповідача та включено її до другої черги реєстру вимог кредиторів ( а.с. 4-8).

У відповідності до ч . 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України , при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Згідно рішення суду від 21.02.2013 року, від 25.02.2015 року спір вирішено на користь ОСОБА_3

Оскільки на день звільнення ОСОБА_3 з вини відповідача їй не було виплачено належну заробітну плату , яка остаточно не виплачена позивачу , тому її вимоги про стягнення середнього заробітку обгрунтовані.

У відповідності до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку , а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути середній заробіток по день постановлення рішення, так як розрахунок із позивачем не проведено.

Період , за який підлягає до стягнення середній заробіток з 26.02.2015 року по 24 грудня 2015 року. Загальна кількість робочих днів за цей період складає - 208 днів . Враховуючи , що середньоденний заробіток ОСОБА_3 перед звільненням становив 40.04 грн., тому до стягнення підлягає сума 8328 грн. 32 коп. ( 40,04 грн.х 208 ).

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61, 88, 212,213,215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст. ст. 115, 116, 117 , 233 КЗпП України, ст. 2 Закону України Про оплату праці , п . 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити .

Стягнути із дочірнього підприємства Камянобрідський фаянстовариства з обмеженою відповідальністю Поліський фаянс вул. Кірова 5 смт. Камяний Брід Баранівського району Житомирської області (р/р 0052 в АКБ Східно-Європейський банкм. Київ, МФО 32658, код 32476785; р/р НОМЕР_1 в Житомирській облдирекції ПАТ Райффайзен банк Аваль, МФО 311528 ) на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2015 року по 24.12.2015 року в сумі 8 328 ( вісім тисяч триста двадцять вісім) грн. 32 коп.

Стягнути із дочірнього підприємства Камянобрідський фаянсна користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.( одержувач УДКСУ у Баранівському районі , , банк одержувача ГУДКСУ у Житомирській області МФО 811039, рахунок 0037, код класифікації доходів 22030001, ЄДРПОУ суду 02896041, призначення платежу : судовий збір за позовом ( ПІБ) для Баранівського районного суду ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача . Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4