Справа № 186/1677/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2015 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої-судді Янжули С. А.

при секретарі - Лиман Н.П.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, Управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2015 позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, Управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він являється власником квартири АДРЕСА_1 . Він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , від якого мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_2 та неповнолітню доньку ОСОБА_2 діти та колишня дружина були зареєстровані в його квартирі. Навесні 2005 року ОСОБА_3 (мати відповідача та колишня дружина позивача) покинула з дітьми вказане житлове приміщення.

06 листопада 2006 року шлюб з ОСОБА_3 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишила дітей на виховання своїй матері - ОСОБА_4 , яка мешкає по АДРЕСА_2 , а сама їздила по Україні в пошуках "долі". Діти залишалися з бабусею, навчалися в ЗОШ №2 смт.Петропавлівка та були зареєстровані в його квартирі.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 було знято з реєстраційного обліку у спірній квартирі, а діти залишаються зареєстрованими у вказаному житловому приміщенні. Фактично відповідач проживає і навчається в м.Ялта, разом зі своєю матір`ю.

В 2014 році ОСОБА_3 звернулася до нього з проханням надати дозвіл на виїзд дітей до м.Ялта, АРК. Він надав дозвіл, який було посвідчено в нотаріальній конторі Першотравенського нотаріального округу. Таким чином, за їх спільною згодою з ОСОБА_3 було вирішено місце проживання дітей.

Бабуся дітей - ОСОБА_5 , має в смт.Петропавлівка свій житловий будинок, а у м.Першотравенську трикімнатну квартиру, яку здає в найм стороннім людям за гроші.

В його квартирі на даний час зареєстровано 5 осіб, за яких він сплачує комунальні послуги, що ставить його у скрутне матеріальне становище.

Просить суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовільнити, оскільки його син досяг повноліття, більше 10 років не проживає в його квартирі, не являється її власником, за комунальні послуги не сплачує. Не бажає, щоб відповідач був зареєстрований в його квартирі, так як його мати-непорядна жінка, до цього часу не змінила паспорт, в якому відсутні відомості про розірвання з ним шлюб та зняття її з реєстраційного обліку, набрала кредитів і не сплачує їх, а на його адресу банки шлють листи з вимогами про сплату кредитів. У матері його колишньої дружини - бабусі відповідача, є житло і вона може там зареєструвати свого онука.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що він, разом зі своєю неповнолітньою сестрою та матір`ю був зареєстрований в квартирі свого батька - позивача по справі. Шлюб між батьками було розірвано, матір знято з реєстрації за вказаною адресою, а вони з сестрою залишилися зареєстрованими. Він до квітня 2016 року буде навчатися в Ялтинському професійно-технічному коледжі, йому необхідно довчитися, працевлаштуватися. В гуртожитку його не реєструють, так як там немає такої можливості. Просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки не проживає у спірній квартирі з поважних причин - в зв`язку з навчанням.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що років 10 тому бачила, як ОСОБА_3 вивозила меблі з вказаної квартири, де проживала разом з позивачем та неповнолітніми дітьми. Стояла велика вантажна машина і грузили речі, а позивача не було. Вона думала, що він на роботі, а з`ясувалося, що він в той час був на морі. В їх сім`ї дуже часто були скандали, ОСОБА_3 часто кидала своїх дітей і приходила пізно додому. Неодноразово через сварки до них приїжджала міліція, "швидка допомога", потім вона дізналася, що ОСОБА_3 підрізала позивача ножем.

Відповідач доповнив, що все це дійсно відбувалося, через те, що батько бив їх маму і їх.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про день слухання справи були належним чином повідомлені.

Суд, вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Згідно положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В ст. 10 ЦПК України встановлено змагальність сторін в якості загальної засади цивільних процесуальних відносин.

Відповідно до п. 3 ст. 27 ЦПК України сторони зобов`язані реалізувати свої права добросовісно.

Відповідно до п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд роз`яснював сторонам їх права та обов`язки, а також наслідки їх невиконання і постановляє судове рішення на підставі тих доказів, що були надані сторонами.

Копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 05 грудня 1997 року підтверджується, що батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Копією свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 07 листопада 2006 року підтверджується, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Дійсно, позивач ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 на праві приватної власності. Разом з ним в якості членів сім`ї власника в ній зареєстровано:

16 жовтня 2001 року сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

20 квітня 2010 року дружину ОСОБА_7 та доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

27 липня 2010 року сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та випискою з фінансово - облікового рахунку, виданими ПП "Комунальщик - 2" 19 листопада 2015 року.

Актами ПП «Комунальщик-2» від 26 січня 2013 року та 17 листопада 2015 року підтверджується, що ОСОБА_2 зареєстрований, але з 2005 року по теперішній час не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 .

Довідкою за вих.№04-57/762 від 25 вересня 2015 року підтверджується, що ОСОБА_2 , 1997 року народження, навчається в Державному бюджетному професійному освітньому закладі Республіки Крим "Ялтинський економіко-технологічний коледж" з 01 вересня 2012 року по 22 квітня 2016 року за професією "Повар, кондитер". Форма навчання очна, на державній основі.

Копією посвідчення про взяття на облік №1079 від 14 березня 2014 року підтверджується, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в центрі обліку бездомних осіб як особа, яка не має постійного місця проживання, і місце перебування якої може бути зареєстровано за юридичною адресою СЗ "Центр обліку бездомних осіб" ДСП Ялтинської міської ради за адресою: вул.Ломоносова, 27, м.Ялта, АРК.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

ч.2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.ч.1,2 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:, в тому числі, в разі тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Дана стаття стосується збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми наймачами житла в державному житловому фонді.

Збереження права користування в разі тимчасової відсутності фізичної особи передбачене також і щодо приватного житлового фонду.

Згідно ст. 405 ЦК члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Зі змісту ст.405 ЦК України випливає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік. До поважних причин закон може віднести строкову службу в армії, навчання, робота за кордоном, лікування, тривалі відрядження, тощо. Власник житла і член його сім`ї можуть домовитись про інші умови припинення права користування житлом.

В суді знайшов підтвердження той факт, що відповідач до 11 листопада 2015 року являвся неповнолітнім членом сім`ї власника спірного житла - позивача по справі і визнання його втратившим право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку порушувало б права дитини та суперечило б вимогам ст.3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно якого реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення відомостей про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси одного житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, військової частини до визначених цим Законом документів та до реєстраційного обліку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб; ст.160 Сімейного Кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, ст.29 ЦК України, згідно якої місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідач досяг повноліття, зареєстрований в спірній квартирі, але з 01 вересня 2012 року по 22 квітня 2016 року в зв`язку з навчанням, проживає тимчасово в м.Ялта, АРК, до закінчення ним навчання.

Суд вважає, що відповідач з поважних причин не проживає в спірній квартирі, що належить на праві приватної власності позивачу.

Що стосується позовних вимог позивача в частині зобов`язання третьої особи - Управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку у вказаній квартирі, то відповідно ч.2 ст.35 ЦПК України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Тобто суд не вправі зобов`язати третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, вчинити певні дії, це стосується лише відповідачів по справі.

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити у повному обсязі.

Судові витрати, відповідно ст.88 ЦПК Україні, слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.10, 212, 214-215 ЦПК України, ч.1,2 ст.71, ст.67,68 ЖК України, ст.317,391,405 ЦК України,- суд

В И Р І Ш И В:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, Управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. А. ЯнжулЯнжула