АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2408/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Янчук Т.О.,

суддів: Спірідонової Т.В., Фанди В.П.,

при секретарі: Дубовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

в с т а н о в и л а:

17 вересня 2015 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі відповідно до чинного законодавства на період навчання сина але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 17 вересня 2015 року на період навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним 23 років. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалене у справі судове рішення, ухвалити нове рішення про стягнення з нього на утримання повнолітнього сина аліментів на період навчання щомісячно по 100 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при стягненні аліментів в розмірі 600 грн. не враховано, умови щодо можливості сплати ним аліментів в такому розмірі, оскільки відповідач не працює. Крім того, є не зрозумілим, з чого суд виходив стягуючи аліменти саме в розмірі 600 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4 Категорія:48,50

Доповідач: Янчук Т.О.

зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01 лютого 2006 року.

Згідно свідоцтва про народження дитини ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки від 16 липня 2015 №320 ОСОБА_5 навчається за контрактом на другому курсі денної форми навчання Хмельницького університету управління та права з 01 вересня 2014 року, з терміном навчання по 01 липня 2018 року з оплатою за навчання у розмірі 13519 грн. за навчальний рік, які сплачені позивачкою, стипендія не нараховується.

Згідно довідки про доходи від 18 грудня 2015 року станом на листопад 2015 року ОСОБА_2 працює на посаді медсестри в Хмельницькій обласній лікарні, її середньомісячна заробітна плата складає 2289,17 грн.

Відповідач ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, інших осіб, яких за законом зобовязаний утримувати не має, працездатний, хронічних захворювань та фізичних вад не має.

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував матеріальне становище обох батьків, докази щодо відсутності у відповідача обовязку по утриманню інших членів сімї, визначений судом розмір аліментів 600 грн. відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на положеннях статті 182 СК України.

Доводи апеляційної скарги відповідача про неправильне визначення судом розміру аліментів на висновки суду не впливають.

Відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти як на утримання повнолітнього сина у звязку з навчанням.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом тієї обставини, що на утриманні відповідача знаходиться його мама на висновки суду не впливають, оскільки мама ОСОБА_6 є людиною пенсійного віку, отримує пенсію, та допомога, яку можливо, надає їй відповідач, не являється основним та постійним засобом її існування.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зазначені висновки суду не спростовують зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду.

Однак, встановивши наявність у ОСОБА_5 потребу у матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням в університеті та вказавши на обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину у звязку з навчанням, спроможність батька надавати таку матеріальну допомогу, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків з ким вона проживає. За змістом зазначених статей ОСОБА_2 мала право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього сина, який повинен бути позивачем у зазначеній справі, а з огляду на те, що останній є дієздатним, аліменти мали бути стягнуті на його, а не інших осіб, користь, і тоді, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в їх інтересах.

Право на звернення до суду з позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача, у своїх інтересах, в тому числі і щодо стягнення аліментів на свою користь.

Ці положення закону при вирішенні спору судом першої інстанції не враховані, аліменти стягнуті на користь матері повнолітнього ОСОБА_5, у звязку з чим в цій частині, в силу п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про стягнення аліментів на користь повнолітнього сина ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2015 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 17 вересня 2015 року і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення 23 років.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук