Справа № 128/4573/15-ц
УХВАЛА

22 грудня 2015 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., отримавши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 128/4573/15-ц, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_2, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним, по якій 22.12.2015 року було відкрито провадження у справі.

Разом з позовною заявою позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд заборонити проводити будь-які будівельні та земельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером 020000268, що розташована за адресою: с. Вінницькі Хутори, вул. Калинова, 40, Вінницького району Вінницької області, до вирішення справи по суті; заборонити вчиняти будь-які дії щодо переоформлення земельної ділянки за кадастровим номером 020000268, що розташована за адресою: с. Вінницькі Хутори, вул. Калинова, 40, Вінницького району Вінницької області, до вирішення справи по суті. Заяву обґрунтовує тим, що з фактів, викладених в поданій позовній заяві, вбачається, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» своїми діями суттєво порушує права та законні інтереси. Крім того, неможна відкидати той факт, що зазначена земельна ділянка буде в подальшому відчужуватись з метою унеможливити виконання прийнятого рішення в майбутньому. Зокрема, з подальшим її відчуженням будуть порушуватись права та законні інтереси і тих осіб, що її придбають. Також зазначила, що на даний час особи, що придбали вказану земельну ділянку, розпочали будівництво, тим самим, вони своїми діями намагаються приховати факт існування двох фундаментів, які їм не належать, які в свою чергу були збудовані ОСОБА_4

Ознайомившись з заявою, оглянувши матеріали, додані до позовної заяви, приходжу до такого висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів, доданих до позовної заяви, та з заяви про забезпечення позову, між сторонами виник спір щодо визнання правочину недійсним. При цьому, в заяві про забезпечення позову позивач не вмотивувала та не довела того факту, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду в подальшому. Позивачем не зазначено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх вимог щодо необхідності забезпечення позову, а саме: що на спірній земельній ділянці проводяться якісь будівельні роботи і ким; що хтось намагається здійснити якісь дії щодо переоформлення спірної земельної ділянки.

Сам факт звернення до суду з позовом не є беззаперечним доказом того, що невжиття заходів забезпечення позову зробить в подальшому неможливим виконання рішення суду. Крім того, в заяві не обґрунтована співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, їх необхідність і достатність для забезпечення виконання можливого судового рішення.

З огляду на викладене, беручи до уваги предмет позовних вимог, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 128/4573/15-ц відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська