Провадження №2/522/9242/15
18 грудня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Івченка В.Б.,
при секретарі Школа О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 700 доларів США, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2014 року відповідачем було отримано в борг грошові кошти у розмірі 700 доларів США, про що відповідачем була складена розписка. За змістом розписки зазначено, що гроші відповідач ОСОБА_2 отримав та зобовязався повернути в строк до першої вимоги.
Починаючи з листопада 2014 року позивач постійно звертався до відповідача з вимогою про повернення позики. До теперішнього часу відповідач борг не повернув, чим порушив взяті на себе зобовязання.
Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, 01.09.2014 року ОСОБА_2 отримав в позику грошові кошти від ОСОБА_1 у розмірі 700 доларів США, про що ОСОБА_2 була складена розписка. За змістом розписки зазначено, що гроші відповідач ОСОБА_2 отримав та зобовязався повернути в строк до першої вимоги.
01.06.2015 року ОСОБА_2 від ОСОБА_1 була отримана письмова вимога про повернення боргу, згідно змісту якої відповідач підтвердив свою заборгованість перед позивачем.
Станом на день звернення до суду ОСОБА_2 свої зобовязання перед позивачем не виконав, позику не повернув.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконав грошове зобовязання та не повернув взяті ним у позивача у борг грошові кошти у розмірі 700 доларів США, вказані грошові кошти підлягають стягненню з нього на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 509, 536, 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_3