УхвалА

іменем україни

10 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Попович О.В., Которуна В.М., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4. про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 26 листопада 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 про надання споживчого кредиту. 30 серпня 2011 року між банком та ОСОБА_7 і ОСОБА_4 був укладений договір № 0 про переведення Боргу за Кредитним договором, за умовами якого ОСОБА_7 перевів свій борг у розмірі 107 799,84 доларів США з процентною ставкою 9,50% річних на Нового боржника - ОСОБА_4 Додатковою угодою № 3 від 30 серпня 2011 року до Кредитного договору між Банком та ОСОБА_4 була зафіксована зазначена сума заборгованості та реструктуризовано валютний кредит у гривні та збільшив суму кредиту шляхом надання нового кредиту (грошових коштів) у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті - гривні, що дорівнює 1 596 200, 26 грн. На виконання зазначеної додаткової угоди ОСОБА_4 Банк надав транш (кредит) в національній валюті в розмірі 798 100, 13 грн.

ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання не виконує і станом на 17 лютого 2015 року виникла заборгованість у розмірі 301 068, 51 грн.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 301 068, 51 грн та судовий збір в сумі 3 010, 68 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2015 року заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року відхилена апеляційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року. Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року залишено без змін.

На ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши їх відповідно до матеріалів справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 0 від 26 листопада 2007 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є всі правові підстави для їх задоволення.

Висновки судів зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження доказів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у визначений строк (термін) ( ст. 526 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України (ч. 2 ст.1050 ЦК України).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 0 від 26 листопада 2007 року погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Строк сплати процентів визначено підпунктом 1.3.4 пункту 1.3. кредитного договору, відповідно до якого сплата процентів встановлена з 01 по 25 число (включно) кожного місяця наступного за тим, за яким були нараховані банком.

ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості.

У касаційні скарзі скаржником не зазначається, що кредитний договір виконувався належним чином, що судами попередніх інстанцій неправильно застосована норма матеріального права.

У касаційній скарзі скаржник посилається на порушення норм процесуального права. Доводи касаційної скарги в цій частині є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Із матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2015 року ОСОБА_4 був повідомлений про розгляд справи в судовому засіданні 25 травня 2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.121), однак в судове засідання на зазначену дату не з'явився, причину неявки в судове засідання суду не повідомив, заяву (клопотання) про відкладення розгляду справи суду не подавав. Представником Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» була подана заява про ухвалення заочного рішення, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд першої інстанції правомірно прийняв рішення про ухвалення заочного рішення.

Главою 8 розділу III ЦПК України не вбачається ухвалення судом заочного рішення лише у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважної причини.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції та суду першої інстанції.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, є законними та обґрунтованими, а тому підстав для їх скасування, визначені статтями 337 - 341 ЦПК України, не має.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року, відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Попович

В.М. Коротун

А.В. Маляренко