Справа № 2/331/1991/15
№ 331/7499/15-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі - Постарнак М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліпром-Альянс», про визнання поруки припиненою,
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання поруки припиненою.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 жовтня 2010 р. між ПАТ «Альфа-Банк» (надалі по тексту Банк) та ТОВ «Поліпром-Альянс» (надалі по тексту Позичальник) укладено договір про надання кредиту у формі овердрафту №57-ОКЛ/10, відповідно до умов якого Банк зобовязався надати товариству кредит у формі овердрафту з лімітом у розмірі 800000 грн., а Позичальник зобовязався сплатити проценти за користування овердрафтом, комісію за управління овердрафтом та повернути Банку заборгованість за овердрафтом у строки, встановлені кредитним договором. Строк дії овердрафту за договором встановлений до 19.10.2011 року (п.1.4 Договору).
Пунктом 4.3 договору було встановлено, що максимальний строк наявності безперервної заборгованості за овердрафтом складає 30 днів і обчислюється з дати виникнення такої заборгованості. Якщо заборгованість за овердрафтом виникла пізніш, ніж за 30 днів до закінчення строку дії овердрафту, зазначеного в п.1.4 договору, строк наявності безперервної заборгованості за овердрафтом закінчується у день закінчення строку дії овердрафту.
Згідно п.8.1 договору Позичальник повинен був повертати Банку заборгованість за овердрафтом не пізніше дня, наступного за останнім днем визначеного згідно з п.4.3 цього договору максимального стоку наявності безперервної заборгованості за овердрафтом, що не повернена у зазначений строк, переноситься Банком на рахунки простроченої заборгованості за короткостроковими кредитами. У випадках передбачених цим договором або чинним законодавством України, Позичальник зобовязаний на вимогу Банку повернути заборгованість за овердрафтом достроково.
Розмір процентів за користування овердрафтом згідно умов договору складав 21% річних (п.1.3 договору).
19.10.2010 р. між ПАТ Альфа-Банк та ОСОБА_1 (надалі по тексту Поручителем) було укладено договір поруки № 369-П/10, відповідно до умов якого Поручитель поручається за виконання Боржником (ТОВ Поліпром-Альянс) наступних обов'язків, що виникли на підставі основного договору № 57-ОКЛ/10.
Відповідно до пункту 3.1 статті 3 вищезазначеного договору поруки Боржник та Поручитель відповідають перед Банком за порушення обовязків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Боржник відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник.
Передбачена пунктом 3.1 статті 3 вказаного договору відповідальність Поручителя наступає у випадку, якщо Боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обовязків, зазначених у пункті 2.1 статті 2 цього договору (пункт 3.2 статті 3 договору поруки). Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).
Правовідносини за кредитним договором регулюються параграфом 2 глави 71 Цивільного кодексу України, зокрема, частина 1 статті 1054 Кодексу встановлює обовязок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач у своєму позові зазначає, що необхідно вважати договір поруки № 368-П/10 від 19.10.2010 р. не укладеним і поруку припиненою у звязку з тим, що в останньому сторонами встановлений не строк, а термін виконання поруки, оскільки, за приписами частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України у разі невизначення строку у договорі поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Отже, у разі невизначення сторонами такої суттєвої умови договору як строк, вона встановлюється у відповідності до норм чиного цивільного законодавства.
Встановлення пунктом 5.3 статті 5 вказаного договору трирічного строку предявлення вимоги Банку до Поручителя замість шестимісячного, суперечить положенням частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України.
Позивач наголошує на тому, що Банк не звертався до ОСОБА_1, як до поручителя за стягненням грошових коштів протягом трьох років від дня настання строку виконання зобовязання, забезпеченого порукою, як вказано у п. 5.3 статті 5 вказаного договору. Строк дії Основного договору закінчувався 19.10.2011 року, але ж рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» про стягнення заборгованості саме із Позичальника за Договором Овердрафту було винесене 14.07.2011 року достроково.
Відповідач скористався правом вимоги дострокового повернення кредитних коштів у повному обсязі ще до настання терміну закінчення дії договору, а саме до 19 жовтня 2011 року. Отже, Відповідач, скориставшись правом дострокової вимоги всієї суми за кредитом, змінив строк виконання основного зобов'язання, але Поручитель про це попереджений не був.
Позивач вважає, що ПАТ «Альфа-банк» змінив основне зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності.
На підставі викладеного, просив визнати припиненою поруку ОСОБА_1, яка виникла з Договору поруки № 369-П/10, укладеного 19 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Альфа-Банк та ОСОБА_1, за яким він виступив поручителем за належне виконання ТОВ «Поліпром-альянс» взятих на себе зобовязань, що витікають з договору № 57-ОКЛ/10 від 19 жовтня 2010 року.
Ухвалою суду від 22 жовтня 2015 року відкрито провадження по зазначеній справі та одночасно судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Поліпром-Альянс».
В процесі розгляду справи позивачем, не змінюючи коло осіб-учасників процесу було надано до суду уточнену позовну заяву, по тексту якої уточнено підстави позову з посиланням на додаткові докази.
Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі повторної неявки відповідачів у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач по справі, у судове засідання не з'явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надали.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності.
Статтею 157 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п»ятнадцять днів.
Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об»єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.
Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України та з урахуванням того, що справа перебуває в провадженні суду значний час, її розгляд неодноразово відкладався у зв'зку з неявкою у судове засідання представника відповідача по справі, взявши до увагу заяви представників позивача та третьої особи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін по справі, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 19 жовтня 2010 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Поліпром-Альянс» укладено договір про надання кредиту у формі овердрафту №57-ОКЛ/10, відповідно до умов якого Банк зобовязався надати товариству кредит у формі овердрафту з лімітом у розмірі 800000 грн., а Позичальник зобовязався сплатити проценти за користування овердрафтом, комісію за управління овердрафтом та повернути Банку заборгованість за овердрафтом у строки, встановлені кредитним договором. Строк дії овердрафту за договором встановлений до 19.10.2011 року (п.1.4 Договору).
19.10.2010 р. між ПАТ Альфа-Банк та ОСОБА_1 (Поручителем) було укладено договір поруки № 369-П/10, відповідно до умов якого Поручитель поручається за виконання Боржником (ТОВ Поліпром-Альянс) наступних обов'язків, що виникли на підставі основного договору № 57-ОКЛ/10 або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому: -обов'язок повертати Банку заборгованість за овердрафтом, що у будь-який момент часу не перевищуватиме ліміт овердрафту, к строк не пізніше 30 (тридцять) днів з дати її виникнення, а якщо заборгованість за овердрафтом виникла пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії овердрафту - не пізніше 19жовтня 2011 року; обов'язок сплачувати Банку проценти за користування овердрафтом у розмірі 21% (двадцять один відсоток) річних або у будь-якому іншому (більшому або меншому) розмірі, якщо такий буде встановлений шляхом зміни основного договору у строки визначені в Основного договору; -обов'язку сплачувати Банку комісії за управління овердрафтом у розмірі і строки, визначені в основному договорі; - обов'язок у випадках, передбачених основним договором або законодавством України у строк не пізніше 30 календарних днів з дати пред'явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення / сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути Банку заборгованість за овердрафтом, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов'язки, що виникають з основного договору; -обов'язок сплатити Банку неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні Банку невиконанням або неналежним виконанням Боржником своїх зобов'язань за основним договором (стаття 2 договору). (а.с. 19)
Відповідно до пункту 3.1 статті 3 вищезазначеного договору поруки Боржник та Поручитель відповідають перед Банком за порушення обовязків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Боржник відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник.
Стататею 5 п. 5.3. ваказано, що Договір складений українською мовою у трьох примірниках, які є оригіналами, два з яких видаються Сторонам, а третій зберігається у справах приватного нотаріуса, що посвідчив цей Договір. Набирає чинности з моменту підписання Сторонами та скріплення печаткою Банку та нотаріально посвідчення і діє до повного виконання зобовязання Боржника за Основним Договором. Порука за цим Договором припиняється, якщо протягом трьох років від дня настання строку виконання зобовязання, забезпеченого порукою, Банк не предявить до Поручителя вимоги або позову, а також в інших випадках передбачений чинним законодавством України. Усі витрати по нотаріальному посвідченню цього договору несе Поручитель.
Відповідно ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно ч.1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
За змістом ч.1, 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Судом встановлено, що банк змінив строки основного зобовязання внаслідок реалізації права кредитора на дострокове повернення кредиту боржником.
У такому випадку строки виконання зобовязання змінюються як відносно боржника, так і відносно поручителя за умови дотримання кредитором трирічного строку, як встановлено договором поруки з дня виникнення у боржника обовязку достроково повернути кредит для направлення вимоги або предявлення позову до поручителя.
Тобто, умови кредитного договору є зміненими як щодо ТОВ «ПОЛІПРОМ-АЛЬЯНС», так і щодо ОСОБА_1 (Поручителя) в частині дострокового виконання зобовязань.
Частина 4 статті 559 ЦК України стосовно необхідності кредитором предявлення вимоги до боржника у шестимісячний строк є імперативною умовою та в разі порушення такого строку спричинює негативні наслідки у вигляді припинення поруки для кредитора.
У звязку із тим, що п. 5.3 Стаття 5 передбачений більший строк (3 роки), то умови необхідності предявлення вимоги Банку до боржника збільшуються на цей строк.
Після направлення вимоги боржнику ТОВ «ПОЛІПРОМ-АЛЬЯНС», банк не направляв у трирічний строк вимогу як до поручителя, в особі ОСОБА_1, щодо повернення кредиту, додатково на протязі трьох років не було предявлено у встановлений строк позову до суду про солідарне стягнення заборгованості, як із поручителя за Договором поруки №369-П/10 від 19.10.2010 року, доказів протилежного до суду не надав.
Відтак, враховуючи положення статті 252, частин 2, 3 статті 254 ЦК України, суд вважає, що порука ОСОБА_1 припинилася у червні 2014 року.
Згідно статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорі даного виду, а також усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 1 ст.1048 ЦК України, визначає істотність та обов'язковість умов щодо процентів за договором позики та пов'язаним з ним договором поруки, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Зміна в односторонньому порядку обов'язкових умов договору є суттєвим порушенням законодавства та прав позивача, так як ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Внесення змін до договорує та право дострокової вимоги всієї суми за кредитом, є зміною строку виконання основного зобов'язання і тому є наслідоком збільшення відповідальності поручителя за договором поруки, а тому підлягають погодженню з ним.
Дане рішення підтверджує дострокове звернення стягнення заборгованості за договором кредиту у вигляді овердрафту № 57-ОКЛ/10, але судом встановлено, що до поручителя ОСОБА_1 вимоги предявлені не були.
Згідно ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 11 частиною 1 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших особі, які беруть участь у справі.
У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача, та необхідності їх задоволення у повному обсязі.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі № 6-134цс12, у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК, ст. ст. 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України).
За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки зумовлюють такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним.
Позовні вимоги щодо визнання договору поруки припиненим не суперечать змісту статті 16 ЦК України, оскільки пунктом 7) частини 2 цієї статті передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення. Також в частині 2 статті 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 215 ЦПК України, ст. ст. 559, 1050 ЦК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 Валентиновчиа задовольнити.
Визнати припиненою поруку ОСОБА_1, яка виникла з Договору поруки № 369-П/10, укладеного19 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Альфа-Банк та ОСОБА_1, за яким він виступив поручителем за належне виконання ТОВ «Поліпром-альянс» взятих на себе зобовязань, що витікають з договору № 57-ОКЛ/10 від 19 жовтня 2010 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання рішення суду апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н.Г. Скользнєва

09.12.2015