РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

за участю: позивачки ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Рада опіки та піклування Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, Василівська районна державна адміністрація Запорізької області в особі Служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав, суд,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 У позовній заяві зазначено, що 11 серпня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області. Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У травні 2006 року відповідач переїхав до Російської Федерації, з цього ж часу сторони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 31 серпня 2006 року шлюб між сторонами було розірвано. За рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2006 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, від уплати яких відповідач ухиляється. Рішення суду про примусове стягнення аліментів було направлене за місцем його проживання в Свердловську область РФ і 28 грудня 2006 року Свердловський обласний суд вирішував питання про примусове виконання на території РФ рішення Василівського районного суду, але відповідач ухилився від сплати аліментів. 19 січня 2007 року в зв'язку з вирішенням питань про переїзд на постійне місце проживання в РФ, між сторонами була укладена угода про добровільну оплату заборгованості по аліментах станом на 01 січня 2007 року та добровільну оплату аліментів на утримання сина в розмірі ? частини свого доходу. Однак, ОСОБА_2, знявшись з реєстрації та сплативши заборгованість виїхав до РФ, а там знову ухилився від надання матеріальної допомоги на сина. Відповідно до повідомлення Дніпрорудненського міського відділу міліції від 21 березня 2012 року за №72/1747 вказується, що за ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2011 року ОСОБА_2 знаходиться в розшуку за ухилення від сплати аліментів. 15 грудня 2011 року виконавче провадження було зупинене в зв'язку з розшуком боржника. За час навчання сина у школі батько ні разу не цікавився його успіхами, не ніс витрат на його навчання у школі. Крім того, в даний час позивачка проживає спільно однією сім'єю у шлюбі з ОСОБА_5, вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Чоловік позивачки ОСОБА_5 до її сина від першого шлюбу ОСОБА_4 відноситься як до свого рідного сина, займається його вихованням та матеріально забезпечує. Формальне батьківство відповідача позбавляє ОСОБА_4 на належний відпочинок за кордоном, оскільки необхідно кожен раз брати нотаріально посвідчений дозвіл батька дитини на виїзд за кордон.

Тому, позивачка просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання сина, крім того, вона не може виїхати на відпочинок за кордон, постільки кожного разу потрібно отримувати дозвіл батька дитини. Ні вона, ні батьки ОСОБА_2, які проживають у м. Дніпрорудне, не знають, де знаходиться відповідач.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Судом було направлено судове доручення до компетентного суду РФ про вручення судових документів та допит ОСОБА_2 Вказане судове доручення повернулося без виконання, оскільки відповідач відсутній за місцем проживання.

Представник третьої особи Ради опіки та піклування Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує у повному обсязі.

Представник третьої особи Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в особі Служби у справах дітей, в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення проти задоволення позову, оскільки, відповідач ОСОБА_2 фактично проживає у м. Єкатеринбург Свердловської області Російської Федерації АДРЕСА_1, а тому, Служба у справах дітей не має можливості обстежити його умови проживання, з'ясувати матеріальне становище, його спосіб життя, запросити характеристики, тощо. Будь-які засоби зв'язку з ОСОБА_2 відсутні. У зв'язку з чим Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області заперечує проти задоволення позову про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_4

Вислухавши пояснення позивачки, оглянувши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що 11 серпня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області. Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області (а.с.6). У травні 2006 року відповідач переїхав до Російської Федерації, з цього ж часу сторони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 14 вересня 2006 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.7).

Підстави позбавлення батьківських прав зазначені у ст.164 СК України, зокрема, відповідно до п.2) ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов'язків.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка ОСОБА_1 скористалася правом альтернативної підсудності та звернулася не за місцем проживання відповідача, а за зареєстрованим місцем свого проживання.

Відповідач ОСОБА_2 проживає у м. Єкатеринбург Свердловської області Російської Федерації, документи по судовому дорученню не отримав, оскільки був відсутній за місцем проживання, про дати судового засіданні повідомлений не був.

У своїй позовній заяві позивачка мотивує позовні вимоги тим, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_4 Як вбачається з матеріалів справи за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2006 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 (а.с.8). Рішення суду про примусове стягнення аліментів було направлене за місцем його проживання в Свердловську область РФ і 28 грудня 2006 року Свердловський обласний суд вирішував питання про примусове виконання на території РФ рішення Василівського районного суду. 19 січня 2007 року в зв'язку з вирішенням питань про переїзд на постійне місце проживання в РФ, між сторонами була укладена угода про добровільну оплату заборгованості по аліментах станом на 01 січня 2007 року та добровільну оплату аліментів на тримання сина в розмірі ? частини свого доходу (а.с.13). У подальшому відповідач перестав сплачувати аліменти на утримання сина.

Позивачка ОСОБА_1 не надала суду доказів матеріального стану відповідача, роду його заняття, причин, з яких ОСОБА_2 не спілкується з сином ОСОБА_4. Позивачка суду пояснила, що їй невідомо де знаходиться відповідач та обставини, пов`язані з його перебуванням у РФ. Суду не надано докази, що відповідач без поважних причин не займається вихованням сина.

Відповідно до ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Такого висновку суду не надано, оскільки, відповідач ОСОБА_2 фактично проживає у м. Єкатеринбург Свердловської області Російської Федерації а тому, Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області не має можливості обстежити його умови проживання, з'ясувати матеріальне становище, його спосіб життя, запросити характеристики, тощо. Будь-які засоби зв'язку з ОСОБА_2 відсутні. Орган опіки та піклування заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, буде в інтересах малолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає несплату відповідачем аліментів на утримання сина та неможливість виїзду на відпочинок за кордон, бо потрібен дозвіл батька. Однак позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від сплати аліментів на утримання сина. Щодо відпочинку за кордоном, то позивачка не надала суду жодного доказу, що такий відпочинок планувався, вона зверталася до відповідача по даному питанню та не змогла отримати дозвіл.

Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 215, 226, 227 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Рада опіки та піклування Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, Василівська районна державна адміністрація Запорізької області в особі Служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Копію заочного рішення направити відповідачеві.

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Носик