Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2015 Справа №607/5280/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючго судді Сташків Н.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1

з участю:

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (далі КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 5267грн. 48 коп. за період з 01.03.2012 року по 01.10.2014 року. В обґрунтування вимог вказує, що позивач обслуговує будинок, в якому знаходиться квартира відповідачів, та надає послуги з централізованого опалення. Однак, відповідачі своєчасно та добровільно не проводять оплату наданих послуг, у звязку з чим виникла заборгованість у зазначеному розмірі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, зіславшись на викладені у ньому доводи. У звязку зі сплатою відповідачами упродовж розгляду справи 3920 гривень, зменшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідачів 1347 гривень заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.03.2012 року по 01.10.2014 року.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 позову не визнали, вважають, що заборгованість почала виникати ще з 2007 року, коли власником квартири був ОСОБА_7 Після його смерті позивач у встановлений законом строк із вимогою до його спадкоємців не звернувся, а за період із 01.03.2012 року по 01.10.2014 року заборгованість відсутня.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи в їхній відсутності не подавали.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини:

КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією житловий будинок по вул. Майдан Перемоги, 2 в м.Тернополі.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24.01.2011 року за №86 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення.

Встановлено, що КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» у період з 2012-2013р.р. надавались послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води по вул. Майдан Перемоги, 2 в м.Тернополі, що стверджується актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2012/2013р.р. та не заперечується в судовому засіданні відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_3

З довідки ДП «Фаворит-1» за № 914 від 06 серпня 2014 року вбачається, що у квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_4, її чоловік ОСОБА_3 та їх діти ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_6

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 36908851 від 28.04.2015 року квартира за № 4 по вул. Майдан Перемоги, 2 в м.Тернополі належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_9 2/5 частки, ОСОБА_4 1/5 частки, ОСОБА_10 1/5 частки та ОСОБА_11 1/5 частки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 після одруження з ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_3.

Також, зі свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові серії 1-ИД № 004312 виданого відділом РАГСу Тернопільського міського управління юстиції 11 листопада 2002 року слідує, що ОСОБА_10 змінив прізвище з «Васильченко» на «Безгубенко», по батькові з «Валерійович» на «Юрійович».

Зі свідоцтва про зміну прізвища серії 1-ИД № 004269, виданого відділом РАГСу Тернопільського міського управління юстиції 04 жовтня 2002 року слідує, що ОСОБА_11 змінив прізвище з «Васильченко» на «Безгубенко», по батькові з «Валерійович» на «Юрійович».

Таким чином співвласниками квартири за № 4 по вул. Майдан Перемоги, 2 в м.Тернополі є відповідачі ОСОБА_4, якій належить 3/5 частки квартири, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, кожному з яких належить по 1/5 частки квартири.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

В силу вимог ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до вимог ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, власники, а також повнолітні члени сім'ї власника квартир багатоповерхових будинків, які є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання, зобов'язані за рахунок власних коштів брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території згідно своєї частки в майні будинку і вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.

Положеннями ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, та беручи до уваги, що квартира за № 4 по вул. Майдан Перемоги, 2 в м.Тернополі належить на праві спільної часткової власності відповідачам ОСОБА_4 3/5 частки та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по 1/5 частки кожному, вони, як співвласниками квартири, зобов'язані нести витрати з її утримання пропорційно до їх часток у праві спільної часткової власності.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 не є співвласником зазначеного житла, а є членом сімї є членом відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.

Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких витратах визначається його власником і обовязки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

Таким чином обовязок з оплати відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 послуг з централізованого опалення виникає у них перед КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, а обовязок ОСОБА_3 з оплати зазначених послуг виникає перед відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 як співвласниками квартири за № 4 по вул. Майдан Перемоги, 2 в м.Тернополі, а не перед позивачем.

З виписки з особового рахунку ОСОБА_4 від 06.03.2015 року, вбачається, що за період з березня 2012 року по вересень 2014 року за послуги з централізованого опалення нараховано 5746,49 гривень, оплачено 4027 гривень та відраховано 103,80 гривень. Також вказано, що оплату за період з 01.03.2012 р. до 01.10.2014 р. зараховано на погашення залишку, що існував на 01.03.2012 року. Залишок на 01.03.2012 року становив 3791,79 гривень. За період з 01.03.2012 р. до 01.04.2014 р. нараховано 5407,48 гривень (5746,49 103,80 4027 + 3791,79). За період з 01.10.2014 р. до 01.03.2014 р. оплачено 140 гривень. До стягнення підлягає 5267,49 гривень (5407,48 140).

З виписки з особового рахунку ОСОБА_4 від 29.05.2015 року вбачається, що за період з жовтня 2010 року по лютий 2012 року за послуги з централізованого опалення нараховано 3856,20 гривень, оплачено 3660 гривень. Також вказано, що оплату за період з 01.10.2010 р. до 01.03.2012 р. зараховано на погашення залишку, що існував на 01.10.2010 року. Залишок на 01.10.2010 року становив 3621,54 гривень.

З виписки з особового рахунку ОСОБА_4 від 03.03.2015, 29.05.2015 року та 07.07.2015 року, вбачається, що за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2007 по 01.10.2014р.р. нараховано 14898,85 гривень, відраховано 452,50 гривень та оплачено 10690,74 гривень. Частину оплати за період з 01.07.2007 року по 01.10.2014 року зараховано на погашення залишку, що існував станом на 01.07.2007 року, решта на поточні нарахування. Залишок на 01.07.2007 року становив 1651,87 гривень.

Як стверджувала в судовому засіданні представник позивача, кожен черговий платіж за послуги з централізованого опалення зараховується на погашення залишку заборгованості, а після її повного погашення на платежі за поточний місяць.

Разом із тим суд зазначає, що чинним законодавством України, в тому числі Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено порядку черговості зарахування платежів за послуги з централізованого опалення, зокрема в першу чергу на погашення заборгованості, в другу на поточні платежі.

Такі доводи представника позивача є безпідставними та позбавлені правового обґрунтування.

З позовної заяви та заяви про зміну суми позовних вимог слідує, що позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення, яка виникла за період з 01 березня 2012 року по 01 жовтня 2014 року.

У судовому засіданні представник позивача просила стягнути з відповідачів суму заборгованості саме за період з 01 березня 2012 року по 01 жовтня 2014 року.

Як зазначалося, за вказаний період нараховано 5746,49 гривень, з яких при перерахунку відраховано 103,80 гривень та оплачено відповідачами 4027 гривень, що підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_4 від 06.03.2015 року.

27 травня 2015 року відповідачами оплачено ще 1720 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.390992943.1.

Як пояснював у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, оскільки з долученої до позовної заяви виписки з особового рахунку від 06.03.2015 року слідує, що нарахування за період з 01.03.2012 р. до 01.10.2014 р. становили 5746,49 гривень, а суми оплачених послуг за вказаний період 4027 гривень, то фактично було недоплачено 1719, 49 гривень. Тому 27 травня 2014 року, з метою погашення боргу, який виник за період з 01.03.2012 р. до 01.10.2014 р., відповідачами повністю доплачено вартість послуг за вказаний період у розмірі 1720 гривень. .

Крім того, за час розгляду справи в суді відповідачами добровільно сплачено ще 2200 гривень, що підтверджується квитанціями про оплату, долученими до матеріалів справи, та визнається сторонами.

Таким чином за період з 01 березня 2012 року по 01 жовтня 2014 року позивачем нараховано 5642,69 гривень, і ця сума в повному обсязі сплачена відповідачами, тому їх зобовязання зі сплати послуг з централізованого опалення, за період з 01 березня 2012 року по 01 жовтня 2014 року повністю виконані, заборгованість за вказаний період відсутня.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про безпідставність вимог КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 1347 гривень 48 копійок за період з 01 березня 2012 року по 01 жовтня 2014 року, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст.. 355 357, 360, 509, 526 ЦК України,ст. 20, 21 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 1347 гривень 48 копійок за період з 01 березня 2012 року по 01 жовтня 2014 року відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду виготовлено 30 липня 2015 року.

Головуючий суддяОСОБА_12