Справа № 495/9408/13-ц
02 грудня 2015 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,
при секретарі Завацькій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Екватор», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Екватор», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
В судове засідання представник позивача не зявився, але на адресу суду направив заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення по справі.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не зявилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.
В судове засідання представник відповідача приватного підприємства «Екватор» не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 не зявилась, але надала заяву згідно якої просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення та просила в частині позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.
Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.
Відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошеві кошти (кредит) позичальникові у розмірі та наумовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ст.1048 ЦК України, кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дна його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків з встановлюється договором.
Згідно умов п.1.3 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом у відповідності до графіку погашення кредиту та відсотків (додаток №1).
Відповідно до умов п.4.1 кредитного договору, відповідач зобовязаний сплачувати відсотки за користування кредитом із розрахунку 17 % річних.
Згідно п.4.3 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань по сплаті кредиту, останній зобовязаний сплатити кредитору відсотки за користування кредитом у розмірі 40% річних, від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту.
Згідно ст.526 та ч.1 ст.530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та в строк, встановлений договором.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у сумі рівної сумі кредиту), у строк та в порядку, встановлені договором.
Однак, у порушення вищевказаних умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 1049, 1054 ЦК України відповідач своїх зобовязань по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконав.
У звязку з чим у відповідача перед позивачем станом на 06.05.2009 рік виникла заборгованість по кредиту у розмірі 6621,78 доларів США та по відсоткам, нарахованим за користування кредитом у розмірі 726,66 доларів США.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку.
У відповідності до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник зобовязаний передати кредиторові у разі порушення зобовязання.
Згідно п.6.1 кредитного договору, відповідач, у випадку порушення будь-якого із зобовязань, по сплаті відсотків за користування кредитом, строків повернення кредиту, винагороди та комісії, зобовязаний сплатити кредитору, за кожен випадок порушень пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день просрочки.
У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Згідно п.6.4 кредитного договору нарахування неустойки здійснюється впродовж 3 (трьох) років з дня коли відповідне зобовязання мало бути виконане відповідачем.
Згідно ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням боржником обовязання.
У відповідності до ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), але згідно ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Тому сторони в п.6.7 домовились про збільшення позовної давності до вимог про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом та неустойки (пені і штрафу) до 5 (пяти) років.
Станом на 06.05.2009 року заборгованість відповідача перед позивачем по пені складає 459,34 доларів США.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частими суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
07 березня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 в забезпечення належного виконання кредитних зобовязань по кредитному договору було укладено договір поруки №152 MBDP/2.
19 січня 2009 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_3 в забезпечення належного виконання кредитних зобовязань по кредитному договору було укладено договір поруки №152 MBDP/3.
Відповідно до ст.553 ЦК України, п.п.1,2 вищевказаних договорів поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за договором в обсязі основного боргу, відсотків, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій.
Згідно ст.554 ЦК України, п.4 договору поруки у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.
-по відсоткам 726,66 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 5595,28 грн. за курсом НБУ відповідно до службового розпорядження №417/167 від 06.05.2009 року);
-по пені 459,34 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 3536,91 грн. за курсом НБУ відповідно до службового розпорядження №417/167 від 06.05.2009 року).
Позивач 27.01.2009 року повідомив боржника та поручителів про наявність кредитної заборгованості боржника перед кредитором по кредитному Договору договору №152 MBD від 07.03.2008 року та необхідність її погашення боржником та поручителями у визначений повідомленням строк.
По теперішній час боржник та поручителі ухиляються від належного виконання зобовязань по кредитному договору та договорам поруки, у звязку з чим, керуючись ст.16 ЦК України позивач звернувся до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.
Під час розгляду цивільної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Екватор», ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості була призначена судово-почеркознавча експертиза.
Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 23.10.2015 року №1720 підпис від імені ОСОБА_2 в договорі поруки №152 MBDP/2 від 07 березня 2008 року укладений в забезпечення належного виконання кредитних зобовязань по кредитному договору між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2, розміщений у розділі «Поручитель» ліворуч від друкованого запису «І.І.Ничепуренко» виконаний не самим ОСОБА_2, а іншою особою.
Оцінкою результатів порівняльного дослідження було встановлено, що розбіжні ознаки стійки, суттєві, виходять за межі варіантів підписаного почерку ОСОБА_2 і утворюють сукупність, достатньо для висновку про виконання досліджуваного підпису не самим ОСОБА_2, з урахуванням діагностичних ознак пояснюється, що виконання досліджуваного підпису з наслідуванням підпису ОСОБА_2.
Таким чином, відповідно до категоричного висновку почеркознавчої експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 23.10.2015 року №1720 підпис у договорі поруки виконаний не відповідачем ОСОБА_2, а іншою особою, що експертним шляхом підтверджує доводи представника відповідача ОСОБА_6 з приводу непідписання договору поруки її доверітелем, а також те, що насправді відповідач ОСОБА_2 не є поручителем, до договору поруки №152 MBDP/2 від 07 березня 2008 року, який укладений в забезпечення належного виконання кредитних зобовязань по кредитному договору між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ним, не має жодного відношення.
Аналізуючи та дослідивши матеріали цивільної справи, сукупність письмових доказів, висновок почеркознавчої експертизи, суд вважає за необхідне в частині позовних вимоги публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.
В частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Екватор», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.257-259, 261, 266 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимоги публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Екватор», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.
-по відсоткам 726,66 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 5595,28 грн. за курсом НБУ відповідно до службового розпорядження №417/167 від 06.05.2009 року);
-по пені 459,34 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 3536,91 грн. за курсом НБУ відповідно до службового розпорядження №417/167 від 06.05.2009 року).
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, Приватного підприємства «Екватор», а особі директора ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 601,2 грн., ІТЗ у розмірі 250 грн..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя