Справа № 496/5040/15-ц
Провадження № 2/496/2241/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бобуйок А.Д.,

при секретарі Камочкіній А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку та земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину житлового будинку та на 1/3 частину земельної ділянки, які розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, м. Біляївка, вул. Мира, №31.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті двоюрідної бабусі він, як спадкоємець за законом, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як не проведено державну реєстрацію права власності вищевказаного житлового будинку у відповідному відділі БТІ, у звязку з чим він звернувся з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4Д в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та підтримали надані ними письмі заперечення на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Під час розгляду судом справи було встановлено, що ОСОБА_5 померла 25.09.2013 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 344326 (а.с.14).

Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, м. Біляївка, вул. Мира, №31.

З матеріалів справи вбачається, що зазначений житловий будинок належав померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_6 23.06.2003 року, після смерті її чоловіка ОСОБА_7, померлого 11.11.2002 року (а.с.17), а її право власності на вказану земельну ділянку, площею 0,1 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, споруд, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим на підставі рішення Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області від 15.12.2009 року № 978-31/V (а.с.18).

Померла ОСОБА_8 в даному будинку була зареєстрована та проживала по день смерті 25.09.2013 року, про що свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Біляївської міської ради 20.01.2014 року (а.с.15).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_9 06.11.1947 року одружилась з ОСОБА_7, та змінила прізвище з «Божежар» на «Нестерову», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯТ № 898602 (а.с.75).

ОСОБА_5, яка померла 25.09.2013 року, була донькою ОСОБА_10 та ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯР № 034356 (а.с.75).

Окрім доньки ОСОБА_5 у родині ОСОБА_11 був син ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Відповідач ОСОБА_4 є сином ОСОБА_12, тобто племінником ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (а.с.81).

Позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_13, яка в свою чергу є матірю ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є батьком позивача, що встановлено рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13.08.2014 року (а.с.24).

З матеріалів спадкової справи № 54/2014 до майна ОСОБА_5, померлої 25.09.2013 року вбачається, що до нотаріальної контори для прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5 звернулись:

ОСОБА_4, який є сином рідного брата ОСОБА_5 ОСОБА_12, померлого 08.03.1994 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 012167 (а.с.80);

ОСОБА_1 та ОСОБА_15, які є рідними синами ОСОБА_14, померлого 16.05.2004 року (а.с.83), та відповідно онуками ОСОБА_16, померлої 26.02.2012 року (а.с.91). При цьому ОСОБА_15 відмовився від прийняття спадщини на користь спадкоємця за законом: двоюрідного онука померлої ОСОБА_1 (а.с.63);

ОСОБА_17, який був рідним сином ОСОБА_16, померлої 26.02.2012 року (а.с.64).

При цьому ОСОБА_17, який своєчасно звернувся до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 помер 18.07.2014 року, не отримавши свідоцтво про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Спадкоємцями ОСОБА_17 є його дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2

17.02.2014 року, тобто у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, позивач ОСОБА_1 звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину після смерті двоюрідної бабусі ОСОБА_5, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як не проведено державну реєстрацію права власності спадкового майна у відповідному відділі БТІ (а.с.106).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно зі 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду з правилами позовного провадження.

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що спадкоємців перших трьох черг після смерті ОСОБА_5 на день відкриття спадщини не було.

Право на спадкування у позивача ОСОБА_18 виникає з підстав, передбачених ч. 1 ст. 1265 ЦК України, яка встановлює пяту чергу спадкоємців за законом, а саме «у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа».

Посилання позивача ОСОБА_1 на норми ст. 1276 ЦК України (спадкова трансмісія), а також на норми ст. 1266 УК України (спадкування за правом представлення), суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Статтею 1276 встановлено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Тобто, спадкування за правом спадкової трансмісії, в порядку переходу права на прийняття спадщини (ст. 1276 ЦК), застосовується, якщо спадкоємець був живим на час відкриття спадщини, проте помер, не встигнувши прийняти спадщину чи відмовитись від неї. Спадкування за правом спадкової трансмісії застосовується при спадкуванні як за законом, так і за заповітом.

При цьому, як зазначалось вище, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_14, померлого 16.05.2004 року, який, в свою чергу, був племінником ОСОБА_5, померлої 25.09.2013 року.

Отже, діти спадкоємця, який помер раніше спадкодавця майже на девять років, не набувають права на спадкування в порядку спадкової трансмісії, а можуть набувати такого права лише в порядку черговості, визначеної главою 6-ю ЦК України.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Як розяснено в п. 5.3. ОСОБА_19 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених ст. 1266 ЦК, за умови якщо спадкоємець першої - третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми ст. 1266 ЦК застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 ЦК).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_4 являється племінником спадкодавця ОСОБА_5, тобто спадкоємцем третього ступеня споріднення, який, відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, усуває від права на спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, в тому числі і позивача, так як успадковує майно спадкоємця, яке належало б його батькові ОСОБА_12, якби він був живим на момент смерті спадкодавця, як спадкоємець другої черги.

Таким чином, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову повністю.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1220, 1258, 1266, 1276, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку та земельної ділянки в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_20