У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Луспеника Д.Д, Черненко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на придбане майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому просив визнати за ним право власності на гідротехнічні споруди ставка, що знаходяться в с. Футори Зборівського району Тернопільської області.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що в березні 2001 року між ним та ОСОБА_5, який виступав представником від власників майнових паїв спілки співвласників земельних та майнових паїв «Верхостав» (далі - СВЗП «Верхостав»), укладено договір купівлі-продажу гідротехнічних споруд ставка, а саме: водовипуск та рибоуловлювач, що знаходяться в с. Футори Зборівського району. Відповідно до укладеного договору він (позивач) сплатив 2 594 грн і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки останній не з'являється до нотаріальної контори.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на гідротехнічні споруди ставка, а саме: водовипуск та рибоуловлювач, що в с. Футори Зборівського району.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 15 вересня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове, яким ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та визнаючи за ним право власності на гідроспоруди, суд першої інстанції виходив із того, що позивач правомірно набув це майно на підставі договору купівлі-продажу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову в позові, апеляційний суд зазначив, що гідротехнічні споруди, право власності на які визнано за ОСОБА_4, належали державі в особі Зборівської районної державної адміністрації, а не СВЗП «Верхостав», з яким позивач уклав правочин. Крім того, гідротехнічні споруди не є окремою складовою, а є невід'ємною частиною орендованого ставка, тому не могли бути предметом договору купівлі-продажу.

Такий висновок суду є правильним з урахуванням того, що гідрологічні споруди є об'єктом нерухомого майна, переміщення якого є неможливим без його знецінення та зміни призначення, а тому право власності на такий об'єкт набувається у порядку, встановленому законом.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко