Справа № 216/6155/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.05.2015 Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді : Бутенко М.В.,

при секретарі Кузь А.Ю.,

за участі:

представників відповідача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом -

ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредитБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованності за кредитним договором, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ПроКредитБанк" про відшкодування упущених доходів та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк» (далі-Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 09.01.2007 року між Позивачем та ОСОБА_3 (Відповідач) було укладено кредитний договір №90.677, згідно умов якого Відповідач отримав кредитні кошти, у розмірі 3 000,00 доларів США, на строк користування 24 місяці від дати видачи кредиту із сплатою відсотків 10 % річних, виходячи з 360 днів у році.

09.01.2007 року, додатковою угодою № 1, сторони внесли зміни до кредитного договору, припинили дію додатку № 1 до договору та залучили до договору додаток № 2, зазначені зміни були направлені на зміну розміру відсотків з 10 на 15 % та графіку повернення кредиту.

25.05.2007 року сторони додатковою угодою №2 внесли зміни до кредитного договору, яким припинили дію додатку №2 та залучили до договору додаток № 3, зазначені зміни були направлені на зміну строку користування кредитним договором з 24 до 45 місяців.

Зобовязання відповідача щодо погашення заборгованості відповідно Графіку до кредитного договору виконане належним чином не було, частиною кредиту відповідач досі користується.

Кредитним договором передбачено ставку за користування кредитом в розмірі 15% річних.

Відповідно до п. 3.6. Кредитного договору у випадку прострочення встановлених цим договором строків погашення грошових зобовязань позичальник сплачує кредитору штрафну пеню у розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше 15 грн. у еквіваленті валюти кредиту за кожен календарний день прострочення.

Згідно з п. 3.7. Кредитного договору у разі недостатності суми платежу для виконання усіх грошових зобов'язань позичальника, строк виконання яких настав на момент платежу у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості незалежно від призначення платежу, вказаного у розрахунковому документі, на підставі якого вносився платіж, якщо інше не встановлено Кредитором:

1) витрати кредитора, повязані з погашенням заборгованості; 2) неустойка; 3) проценти за користування простроченою сумою кредиту; 4) заборгованість по процентах за користування кредитом; 5) заборгованість по кредиту; 6) проценти за користування кредитом; 7) кредит; 8) інші грошові зобовязання.

Відповідач порушив умови Кредитного Договору в частині своєчасної сплати кредиту та відсотків.

Курс НБУ гривні щодо долару США складає 7.993.

Станом на 23.07.2013р.. заборгованість відповідача перед позивачем дорівнює:

із яких: капітал 11 118,82 грн;

проценти 1 515,15 грн;

проценти за неправомірне користування кредитом 6 034,08 грн;

пеня 11 118,82 грн;

Позивач зазначає, що ним було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо відповідача для досудового врегулювання спору, але це не призвело до повного погашення боргу.

В звязку з викладеним, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства „ПроКредитБанк заборгованість за кредитним договором в сумі 29 786 грн. 87 коп, а також судові витрати за сплату судового збору у розмірі 297 грн.87 коп.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав клопотання в якому просив справу розглядати без участі представника позивача, позов підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представники відповідача - за первісним позовом ОСОБА_3, кожен окремо, проти задоволення первісного позову заперечували, надали суду заяву щодо застосувати строки позовної давності, які, на думку представників сплили ще 2011 році. Щодо зустрічного позову представники позивача за зустрічним позовом, кожен окремо, підтримали, просили задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає первісний позов таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 09.01.2007р. між Закритим акціонерним товариством ПроКредит Банк, правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство ПроКредит Банк( а.с.17) та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 90.677 ( а.с.5).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору позивачем відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 3 000 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів) на строк користування 24 місяці від дати видачі кредиту із сплатою відсотків в розмірі 10 % річних, виходячи з 360 днів у році.

Факт одержання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальним валютним ордером № 31_4 від 12.01.2007р (а.с.9).

Відповідно до п.п. 3.1.,- 3.3 Кредитного Договору відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування шляхом зарахування коштів на визначені позивачем рахунки в строки зазначені у графіку повернення кредиту і сплати відсотків (Додаток №1 до Кредитного Договору).( а.с.6).

09.01.2007 р. сторони додатковою угодою №1 внесли зміни до Кредитного договору, а саме виклали п. п. 1.1, 2.7., припинили дію додатку №1 та залучили до договору додаток №2. Зазначені зміни були направлені на зміну розміру відсотків з 10 на 15% та графіку повернення кредиту.(а.с.6 зворот).

25.05.2007 р. сторони додатковою угодою №2 внесли зміни до Кредитного договору, а сааме: виклали п. п. 1.1, 2.7., припинили дію додатку №2 та залучили до договору додаток №3. Зазначені зміни були направлені на зміну строку користування кредитом з 24-х місяців до 45-ти місяців.( а.с.7 зворот).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено виконання зобовязання в строк, що передбачений умовами Договору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Зобовязання відповідача щодо погашення заборгованості відповідно Графіку до кредитного договору виконане належним чином не було, частиною кредиту відповідач користується.

Кредитним договором передбачено ставку за користування кредитом в розмірі 15% річних.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.6. Кредитного договору у випадку прострочення встановлених цим договором строків погашення грошових зобовязань позичальник сплачує кредитору штрафну пеню у розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше 15 грн. у еквіваленті валюти кредиту за кожен календарний день прострочення.

Згідно з п. 3.7. Кредитного договору у разі недостатності суми платежу для виконання усіх грошових зобов'язань позичальника, строк виконання яких настав на момент платежу у повному обсязі, ця сума погашає вимоги уредитора у такій черговості незалежно від призначення платежу, вказаного у розрахунковому документі, на підставі

якого вносився платіж, якщо інше не встановлено кредитором:

1) витрати Кредитора, повязані з погашенням заборгованості; 2) неустойка; 3) проценти за користування простроченою сумою кредиту; 4) заборгованість по процентах за користування кредитом; 5) заборгованість по кредиту; 6) проценти за користування кредитом; 7) кредит; 8) інші грошові зобовязання.

Відповідач порушив умови Кредитного Договору в частині своєчасної сплати кредиту та відсотків.

Курс НБУ гривні щодо долару США складає 7.993.

Станом на 23.07.2013р.. заборгованість відповідача перед позивачем дорівнює:

капітал 11 118,82 грн;

проценти 1 515,15 грн;

проценти за неправомірне користування кредитом 6 034,08 грн;

пеня 11 118,82 грн;

Позивач зазначає, що ним було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо відповідача для досудового врегулювання спору, але це не призвело до повного погашення боргу.

В звязку з викладеним, стягненню з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства „ПроКредитБанк підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 29 786 грн. 87 коп, а також судові витрати за сплату судового збору у розмірі 297 грн.87 коп.

Однак, не зважаючи на наявність заборгованості за Кредитним договором, у задоволенні позову слід, відмовити, виходячи з наступного:

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється у три роки.

У відповідності до приписів ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Такого договору між сторонами не укладалось.

Як убачається з розрахунку заборгованості (а.с. 12) останній платіж за кредитом було здійснено 05 лютого 2009 року, а Позивач звернувся до суду 04.08.2013 року , тобто після того, як сплив, передбачений ст.257 ЦК України, строк позовної давності.

Як розяснено в правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в Постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14 цс) відповідно до правил користування картою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У матеріалах справи є заява Відпоавідача про застосування строків позовної давності.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України Про захист прав споживачів застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Щодо зустрічного позову, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 01.11.2005 року по 29.05.2007 року позивач за зустрічним позовом, працював у ПАТ «ПроКркдитБізнесБанк», у травні 29.05.2007 року у звязку з ліквідацією відділення банку у м. Кривому Розі позивач за зустрічним позовом був звільнений. Як вбачається з довідок про індивідуальні відомості про застраховану особу, компенсація яка виплачується звільненні працівника в наслідок ліквідації відповідачем за зустрічним позовом станом на розгляд справи не виплачена.

Оскільки а ні позивачем а ні відповідачем за зустрічним позовом не представлені відповідні довідки про розмір заробітної плати, не можливо розрахувати розмір компенсації, а відтак в частині стягнення суми компенсації необхідно відмовити.

Оскільки тривала невиплата компенсації за звільнення в звязку з ліквідацією відділення банку, маральна шкода в сумі 6 272,70 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11,15, 57, 60, 88,209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, а також ст. 256-257, 526, 530, 543, 549, 551, 610, 625, 1046-1056 ЦК України, ст.11 Закону України Про захист прав споживачів, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "ПроКредитБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованності за кредитним договором - відмовити у повному обсязі.

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ПроКредитБанк" про відшкодування упущених доходів та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ПроКредитБанк" на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 6 272,70 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товарицтва "ПроКредитБанк" на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В.Бутенко