Єдиний унікальний номер 219/3097/2014-ц Номер провадження 22-ц/775/164/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Артемівськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Жарової Ю.І., суддів Маширо О.П., Санікової О.С.

при секретарі судового засідання Хоміч Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

До Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є її батьком. Після розірвання шлюбу між її батьками, на користь її матері ОСОБА_3 на її утримання з відповідача рішенням суду було стягнуто аліменти до досягнення позивачкою повноліття. На теперішній час вона продовжує навчання в Артемівському педагогічному училищі і в подальшому має намір продовжити навчання по спеціальності. Після досягнення нею повноліття виплати аліментів відповідачем припинилися, вона зверталася до батька з проханням надавати їй матеріальну допомогу у зв'язку із навчанням, однак він відмовився і матеріальну допомогу їй не надає. Тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, однак не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенні частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 05 червня 2014 року до закінчення навчання у Артемівському педагогічному училищі, тобто до 25.06.2015 року. Вирішено питання щодо судових витрат. Приймаючи рішення по справі, суд керувався вимогами ст. 199 СК України.

Не погоджуючись з рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області, позивач по справі, ОСОБА_1 подала до апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу в якій просила рішення суду першої інстанції змінити та стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, однак не довше досягнення нею 23-річного віку, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначила, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

В судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, вимоги апеляційної скарги підтримала, просила рішення суду першої інстанції змінити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на навчання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направивши на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що згідно копії свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_2 дійсно є батьком ОСОБА_1. (а.с.3 зворот)

Згідно довідки № 1508 від 25.09.2014 року ОСОБА_1 проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.72).

Згідно довідки № 464 від 30.03.2015 року ОСОБА_1 дійсно є студентом четвертого курсу Артемівського педагогічного училища музичного відділення, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2011 року до 25.06.2015 року (а.с.82).

Згідно довідки № 10 від 19.02.2015 року ОСОБА_1 навчається в Артемівському педагогічному училищі, сума її доходу за період з серпня 2014р. по січень 2015 року становить 4753 гривні 56 копійок (а.с.15).

Згідно довідки № 65 від 23.02.2015 року мати позивачки ОСОБА_3 працює в ТОВ «ТСК «ВОСТОК» і в період з 01.08.2014 року по 31.01.2015 року нею отримано фактичний дохід в розмірі 7558 гривень (а.с.76).

Як вбачається з довідки № 4404 від 24.12.2014 року, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та його щомісячна пенсія за вислугу років становить 2386,06 гривень щомісяця (а.с.33);

Довідка про хворобу від 29.08.2014 року надана КП «Маріупольська міська лікарня № 2», згідно якої ОСОБА_2 має діагноз: міжхребцевий остеохондроз шийного відділу С5-С7 з больовим синдромом та порушенням функцій лівої руки, остеохондроз грудного відділу з больовим синдромом, хронічний шийний радикуліт С5-С8, поперековий радикуліт з запаленням відростків, поздовжнє плоскостопість обох ніг з деформуючим артрозом-артрітом суглобів постійний больовий синдром, артроз обох колінних суглобів, прогресуючий системний остеопороз. Призначене лікування, рекомендовано обов'язкове вживання м'ясних, молочних продуктів, овочів та фруктів. (а.с.49).

Згідно наданих відповідачем касових чеків ним в період 2013-2015р.р. куплялись медичні препарати на власне лікування за загальну суму 6032,7 гривень (а.с.37-39).

Згідно копій свідоцтв про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 їх батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с.44, 45). Згідно довідки № 33 від 12.01.2015 року відповідач з дружиною ОСОБА_7 та дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 15.08.2008 року мешкає в гуртожитку за адресою: Кривий Ріг 35АДРЕСА_2, 106 (а.с.42).

Крім того в судовому засіданні встановлено, що відповідач має на утриманні окрім двох малолітніх дітей тимчасово не працевлаштовану дружину, що підтверджено копією трудової книжки ОСОБА_7 серії АВ №601151, виданої 26.06.2002 року (а.с.47-48) та довідкою Північної міжрайонного державної податкової інспекції у м. Кривому Розі № 2317/10/29-020 від 04.12.2014 року (а.с.46).

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, з урахуванням його доходів, стану здоров'я має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу, якої вона потребує в зв'язку із навчанням та встановив розмір допомоги 200 грн. щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 26.06.2015р.

Судова колегія не може в повній мірі погодитися із висновками суду першої інстанції, тому рішення підлягає зміні в частині розміру і порядку нарахування матеріальної допомоги, яку позивач потребує у зв'язку із продовженням навчання.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, як то: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Обґрунтовано встановивши наявність у ОСОБА_1 потребу у матеріальній допомозі у зв'язку із її навчанням у Артемівському педагогічному училищі та вказавши на обов'язок відповідача разом із позивачем його утримувати, суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про задоволення позову та стягнення аліментів на повнолітню доньку в період навчання, але не звернув увагу на вимоги ст.184 СК України, відповідно до яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Звертаючись до суду із позовними вимогами, позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд присудив до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі.

В матеріалах справи відсутні будь які докази того, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, навпаки, зі справи вбачається, що позивач є пенсіонером, та отримує регулярний дохід у вигляді пенсії.

Тому судова колегія вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір стягнутих аліментів, суд апеляційної інстанції виходить з того, що матеріальне становище відповідача не дозволяє йому здійснювати матеріальну допомогу повнолітній дочці у такому розмірі, як того просила позивач, оскільки відповідач має іншу сім'ю, двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та непрацездатну дружину, розмір його доходу, відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області становить 2386 грн. 06 коп. щомісячно, ОСОБА_1, будучи студенткою Артемівського педагогічного училища, за період з серпня 2014 року по січень 2015 року отримала стипендію у загальному розмірі 4453 грн. 56 коп., сума отриманої заробітної плати ОСОБА_8 (мати позивача) за період з серпня 2014 року по січень 2015 року склала 7558 грн. 04 коп.

Тому судова колегія вважає, що до стягнення на користь позивача з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання у Артемівському педагогічному училищі по червень 2015 року, але не довше досягнення нею 23 річного віку

З врахуванням того, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, проте не в повному обсязі визначив характер спірних правовідносин та застосував не всі норми права вірно, рішення суду підлягає зміні в частині порядку стягнення та розмірі аліментів на навчання.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.05.2015 р. - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання у Артемівському педагогічному училищі по червень 2015 року, але не довше досягнення нею 23 річного віку.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді