У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2015 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що з вони з відповідачем давно стали чужими людьми, відповідач постійно ображає її, погрожує фізичним насильством. Вони давно не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, проживають хоча і в одній квартирі, однак в різних кімнатах, як сусіди.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що між ним та позивачем дійсно виникають непорозуміння, однак останні пов`язані з тим, що позивач відвідує релігіозні секти та вважає, що він (відповідач) з дияволом, а вона (позивач) з Богом, а тому вони не можуть бути разом. Він кохає свою дружину, у них була гарна сім`я, яку він бажає зберегти. просив суд надати їм строк на примирення.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до керівних роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується поясненнями сторін, останні перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 1987 року.

Судом, станом на день розгляду даної справи, не встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам одного з них. За результатами розгляду справи судом також не встановлено тих особливих причин, які б у своїй сукупності стали підставою для прийняття судом рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Переконливих доводів, як підстав для розірвання шлюбу, позивачем суду не наведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення тривалістю в один місяць.

Керуючись ст. 111 СК України, ч. 5 ст. 191, ст.ст. 201, 203, 209-210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на примирення терміном в один місяць, до 09 січня 2016 року.

Провадження у справі зупинити до визначеного судом строку для примирення.

Розгляд справи в судовому засіданні призначити на 11 січня 2016 року на 10 годину 00 хвилин.

Суддя: