ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/926/15-ц р.
16.12.2015 року смт. Золочів
Золочівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Шабас О.С.,
при секретарі Бойко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
04.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування належним їй житловим будинком № 21 по вулиці Залізничній в селі Олександрівка Золочівського району Харківської області.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок № 21 по вулиці Залізничній в селі Олександрівка Золочівського району Харківської області. У вказаному будинку позивач проживає постійно разом зі своєю родиною. Донька позивача ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Після того, як забравши свої речі, ОСОБА_2 вибула із належного мені будинку, вона жодного разу у ньому не з'являлася. Відомо, що у дійсний час ОСОБА_2 проживає разом зі своїм громадянським чоловіком за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Комунар (Бермінводи), вул. Люботинська, 9. Родинних відносин ОСОБА_1 зі своєю донькою не підтримує, спілкування зведене до мінімуму. У звязку з тим, що відповідач у дійсний час зареєстрований у належному позивачу будинку, не проживаючи в ньому, ОСОБА_1 позбавлена у повній мірі реалізувати своє право власності на будинок, а також оформити житлову субсидію, на яку позивач має право. Крім того, на адресу: Харківська область, Золочівський район, с. Олександрівка, вул. Залізнична, 21, постійно надходить поштова кореспонденція, адресована відповідачці (зокрема, вимоги банківських установ), що вносить певний дискомфорт.
В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала з наведених у позові мотивів, просила позов задовольнити. Проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце судового засідання була повідомлена за вказаним у позовній заяві місцем проживання, до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки з відміткою про отримання. ОСОБА_2 повторно не з'явилася до суду. Заяви про відкладення судового засідання від відповідача не надходило. Таким чином, суд визнає неявку ОСОБА_2 неповажною.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.
Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за її відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечувала.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що житловий будинок № 21 по вулиці Залізничній у селі Олександрівка Золочівського району Харківської області належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується наданою суду копією договору купівлі-продажу від 08 вересня 1888 року, зареєстровано в Олександрівській сільській раді № 194 від 15.09.1988 року.
Згідно з інформацією, наданою АДП ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
З наданого суду акта від 21.07.2015 року депутата Олександрівської сільської ради ОСОБА_3, складеного в присутності сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_2, донька ОСОБА_1, протягом 27 років не проживає в житловому будинку № 21 по вулиці Залізничній в селі Олександрівка Золочівського району Харківської області. Зі слів ОСОБА_1 її донька приблизно в 1988 році вибула із зазначеного будинку до свого громадянського чоловіка в Дергачівський район, Харківська область.
При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ст.ст. 15, 23, 405 ЦК України. Крім того, основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною її національного законодавства відповідно до положень статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Уч. 1 ст. 317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Однак, як зазначено в ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству.
Статтею 405 ЦК України окреслено право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Так члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 як член сімї власника будинку № 21 по вул. Залізничній у с. Олександрівка Золочівського району Харківської області, зареєстрована за вказаною адресою. Проте понад рік є відсутньою за цією адресою, житлом не цікавиться, не несе витрати на його утримання, чим порушує права власника будинку ОСОБА_1 Доказів наявності домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо відсутності останньої у будинку суду не надано, у звязку з чим, в розумінні положень ч. 2 ст. 405 ЦК України суд вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування вказаним житлом.
На підставі викладеного, та керуючись вказаними положеннями матеріального закону та положеннями та ст. ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування належним ОСОБА_1 житловим будинком № 21 по вул. Залізничній в с. Олександрівка Золочівського району Харківської області.
3. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
4. Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.
Головуючий суддя: О.С. Шабас
.