Справа № 579/1723/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: судді Хочиної А.І.,

за участі секретаря Малик Г.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у вікритому судовому засіданні в м.Кролевці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи його тим, що 13 листопада 2011 року він надав ОСОБА_2 позику в сумі 1015 дол. США, що на той час було еквівалентно 8221 грн. Відповідач зобовязався повернути борг через рік, тобто до 13 листопада 2012 року. На підтвердження укладеного договору позики та його умов була оформлена розписка.

На протязі періоду: з листопада 2012 року до листопада 2015 року він декілька разів нагадував ОСОБА_2 про необхідність повернення боргу, однак на його вимоги останній не реагував, і він зрозумів, що відповідач не має наміру повертати борг.

На час подання позовної заяви згідно з офіційним курсом Національного Банку України офіційний курс гривні щодо долару США складає за 100 одиниць 2264,8976 грн., а тому сума коштів в розмірі 1015 доларів США становить 22989,75 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 22989,75 грн., що еквівалентно 1015 дол. США на час його звернення до суду, зазначивши, що він надав у борг відповідачу 1000 дол. США, а 15 дол. США зазначено, що відповідач раніше брав у нього в борг у гривнях. Із суми боргу йому повернуто 400 грн.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що брав у борг у позивача на купівлю мотоцикла гроші в сумі 8221 грн., як зазначено у розписці, визнає цей борг в повному обсязі і хоча він повертав частинами борг позивачу, але останній не надавав йому письмових розписок.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дав показання про те, що зі слів ОСОБА_2 йому відомо, що той брав у ОСОБА_1 гроші в борг на купівлю мотоцикла, а потім частинами повертав борг. Як при передачі коштів ОСОБА_1 ОСОБА_2, так і при поверненні ОСОБА_2 коштів ОСОБА_1 він присутнім не був.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню

В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8221 грн. терміном на один рік, що підтверджується розпискою, наданою ОСОБА_2 В даній розписці зазначено, що відповідач 13.11.2011 року взяв у ОСОБА_1 вісім тисяч двісті двадцять одну грн., сума боргу написана прописом. В розписці також вказано, що сума, взята в борг, еквівалентна 1015 доларів (а.с.10). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобовязання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Ст. 527 ЦК України передбачає, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Правовідносини щодо договору позики регулюються главою 71 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, в даному випадку 13 листопада 2011 року на суму 8221 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідачем 13 листопада 2011 року була написана розписка в підтвердження факту укладення договору позики.

Ст. 530 ЦК України передбачає строк виконання зобовязання. Як зазначено в розписці, кошти були надані на строк один рік, а тому строк виконання зобовязання закінчився 13 листопада 2012 року.

Судом встановлено, що позивач надав у борг за договором позики відповідачу 8221 грн та відповідно до вимог ч.1 ст.1046, ч.1 ст.1049 ЦК України відповідач як позичальник зобовязаний повернути позивачу як позикодавцеві таку ж суму грошей (позику), тобто грошові кошти у такій самій кількості, що були йому передані у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач взяв у борг у позивача грошові кошти - 8221грн. і у строк, вказаний у договорі, не повернув, а тому зазначені кошти, підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_1

Позивач не надав суду письмових доказів, як передбачено ст.1047 ЦК України, що ним було надано відповідачу грошові кошти в іноземній валюті, а саме 1015 дол. США, а також не надав доказів в валюті якої держави визначений грошовий еквівалент.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив, що на погашення боргу відповідач передав йому 400 грн.

На підставі викладеного, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши їх наданими доказами, керуючись принципами змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в сумі 7821 грн.

У іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивача ОСОБА_1 на час подачі позовної заяви до суду звільнено від сплати судового збору згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (з послідуючими змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 527, 625, 1046-1049 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 88 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 13 листопада 2011 року в сумі 7821 (сім тисяч вісімсот двадцять одна) грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4