Справа №461/648/15-ц
Провадження №2/461/709/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №91 у м. Львові про повернення банківського вкладу та відшкодування втраченої вигоди, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовом до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відділення №91 у м. Львові, в якому просила стягнути суму неповернутого депозиту разом з відсотками 13937,5 доларів США та суму втраченої вигоди в розмірі 286,37 доларів США.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 20 травня 2014 року між нею та відповідачем був укладений Договір-заява №300131/51571/6-14 банківського строкового вкладу (депозиту) в іноземній валюті на суму 15000,00 доларів США по 20 листопада 2014 року під 12,5% річних. Вказує, що загальна сума заборгованості перед ним, включаючи суму по процентах, після закінчення депозиту становить 15937,5 доларів США. З 18 листопада 2014 року, 20 січня 2015 року вона щоденно зверталась до банку з метою повернення внесених коштів, однак відповідач своїх зобов'язань не виконав, кошти не повернув. Частково банк виплачував кошти за період з 20 листопада 2014 року по 23 грудня 2014 року в середньому за один день по 50-100 доларів США і станом на 23 грудня 2014 року їй було виплачено 2000 доларів США. Після 26 грудня 2014 року банк взагалі припинив видачу депозиту.

03 серпня 2015 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача суму неповернутого депозиту разом із відсотками станом на 14 серпня 2015 року в розмірі 8079,45 доларів США та суму втраченої вигоди станом на 14 серпня 2015 року в розмірі 733 доларів США, а також зобов'язати відповідача виплачувати належну їй суму коштів, згідно постанови правління Національного банку України від 03 березня 2015 року №160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

В обґрунтування уточненого позову покликається на те, що з моменту подання позовної заяви 20 січня 2015 року борг відповідача складав 15937,5 доларів США, на день подання уточнення відповідач зменшив свою заборгованість до 8079,45 доларів США шляхом часткового повернення коштів, а також перерахунку коштів з його депозитного рахунку на поточні рахунки ОСОБА_3, ОСОБА_4 Вказує, що розрахунок втраченої фінансової вимоги через незаконне користування відповідачем її коштами є наступним: 265 календарних днів протягом яких банк незаконно володіє її коштами, термін закінчення депозиту 20 листопада 2014 року х 12,5 / 100 (проценти, під які укладався депозитний договір) / 365 (кількість календарних днів у році) х 8079 доларів США (сума неповернутого депозиту разом з процентами станом на 14 серпня 2015 року) = 733 долари США.

В судовому засіданні позивач та її представник уточнений позов підтримали, надали пояснення, аналогічні до викладених у такому та просили позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 травня 2014 року між ОСОБА_1 та відповідачем був укладений Договір-заява №300131/51571/6-14 банківського строкового вкладу (депозиту) в іноземній валюті на суму 15000,00 доларів США по 20 листопада 2014 року під 12,5% річних.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Однак, відповідачем вказаний обов'язок не був виконаний, кошти ОСОБА_1 у повному обсязі не були повернуті.

Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог в частині стягнення з відповідача невиплаченої суми депозитного вкладу разом із відсотками на суму 8079,45 доларів США, що підтверджується наданою позивачем копією виписки по особовому рахунку за період з 29 липня 2015 року по 29 липня 2015 року.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому суд, бере до уваги правову позицію Верховного суду України, висловлену у постанові від 25 грудня 2013 року, згідно якої, відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України, зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України.

Також, судом встановлено, що сума втраченої вигоди, яка підлягає виплаті за час прострочення виконання зобов'язання становить 733,00 долари США (265 календарних днів х 12,5% : 100 : 365 х 8079).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року, вклад (депозит) - це кошти у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з п. 1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті.

Згідно п.п.10 п.6 Постанови Правління Національного банку України №160 від 03 березня 2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач та її представник довели обставини на які посилаються, представник відповідача в судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів на спростування позовних вимог.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі та в українській валюті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 536, 1058, 1060, 1061, суд ,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №91 на користь ОСОБА_1 (79010, АДРЕСА_1; ІПН № НОМЕР_1) суму банківського вкладу (депозиту) з врахуванням відсотків у розмірі 8079,45 доларів США та 733 доларів США втраченої вигоди, а всього 8812,45 доларів США.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №91 виплачувати ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 8812,45 доларів США в порядку встановленому постановою правління Національного банку України від 03 березня 2015 року №160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в користь держави 1885,86 грн. - судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Мисько Х.М.