У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 17 грудня 2010 року відповідач ОСОБА_5 позичив у нього 30 тис. доларів США та зобов'язався повернути до 20 травня 2011 року. 19 листопада 2012 року відповідач повернув суму в розмірі 6 тис. доларів США, про що були складені відповідні записи на розписці. Решту коштів повернуто не було. У зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань борг відповідача складає 24 тис. доларів США, що на момент подачі позову до суду становить 191 760 грн. Оскільки відповідач построчив виконання свого зобов'язання позивач також просив стягнути 3 % річних. Позивач, у зв'язку з підвищенням курсу долара США, збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 363 005 грн 62 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 1 квітня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість в загальній сумі 363 005 грн 62 коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку з урахуванням норм ст. ст. 526, 530, 549-552, 625, 1046-1049 ЦК України про доведеність заявлених вимог та задоволення позову.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик