Справа № 419/3259/12
Провадження № 8/204/10/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Гусєвій В.О.,

за участю заявника ОСОБА_1,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 27 лютого 2014 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області ОСОБА_3 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому зазначала, що 21 листопада 2010 року померла її мати ОСОБА_4, громадянка ОСОБА_5 Федерації, що мешкала у м.Єкатеринбург. Як їй було відомо заповіту померла не складала, однак, відповідно до інформації зі спадкового реєстру їй стало відомо, що існує заповіт, складений 18 грудня 2008 року ОСОБА_4 на ім'я відповідача ОСОБА_1 та посвідчений секретарем Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Також, на підставі цього заповіту ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину. Оскільки, в день складання заповіту померла не могла бути присутня у с.Коробівка та підписувати цей заповіт, так як проживала в той час у м.Дніпропетровськ. Тому, позивачка уточнивши свої позовні вимоги, просила визнати недійсним вказаний заповіт, а також свідоцтво про право на спадщину від 27 березня 2012 року, видане ОСОБА_1 приватним нотаріусом Золотоніського району Черкаської області ОСОБА_3 на підставі даного заповіту, а також покласти на відповідачів судові витрати по справі (т.1 а.с. 2-3, 28-30, 207-208).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровска від 27 лютого 2014 року позов було задоволено: визнано недійсним заповіт ОСОБА_4, посвідчений Коробівською селищною ради Золотоніського району Черкаської області 18 грудня 2008 року; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину видане приватним нотаріусом ОСОБА_3 - ОСОБА_1 27 березня 2012 року після смерті ОСОБА_4; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір - 107,30 грн. (т.2 а.с. 173-181).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровска від 27 лютого 2014 року залишено без змін (т.5 а.с.11-13).

29 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами (т.5 а.с.20-21).

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що у липні 2015 року йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не могли бути йому відомі під час розгляду даної справи.

Так, 22 липня 2015 року старшим слідчим слідчого відділу Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_6, була винесена постанова про закриття кримінального провадження, порушеного з приводу підробки заповіту та внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000687 від 22.02.2014 року - на підставі ст.284 ч.1 п.1 КПК України, у звязку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Крім того, згідно висновку експерта №1/625 від 13.07.2015 року, підпис від імені ОСОБА_4 в графі «підпис» у двух примірниках заповіту ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 від 18.12.2008 року виконаний самою ОСОБА_4

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на те, що зазначені обставини не були і не могли бути йому відомі при розгляді даної справи, ОСОБА_1 просив скасувати рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровска від 27 лютого 2014 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області ОСОБА_3 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з нововиявленими обставинами. Постановити рішення яким відмовити в позові ОСОБА_2

У судовому засіданні заявник заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримав та просив задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у заяві.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви, просила відмовити у задоволені заяви.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам.

Згідно ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необгрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п. п. 3, 4, 6, 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина 2 статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1,2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами є обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст.361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч.2 ст.361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч.2 ст.361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Обставини, які відповідно до пункту 1 ч.2 ст.361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

У судовому засіданні встановлено, що у січні 2012 року позивач ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла 21 листопада 2010 року, та дізналась, що 18 грудня 2008 року померлою було складено заповіт, відповідно до якого її мати заповіла все своє майно ОСОБА_1 Даний заповіт був посвідчений секретарем Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №302 (т.1 а.с.4-6, 64).

На підставі даного заповіту 27 березня 2012 року приватним нотаріусом Золотоніського району Черкаської області ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, яка складається з грошових вкладів у ПАТ КБ «Приватбанк» (т.1 а.с. 36, 37).

20 січня 2012 року позивач звернулась до правоохоронних органів з приводу підроблення зазначеного заповіту та постановою слідчого від 27 березня 2012 року за даним фактом була порушена кримінальна справа (т.1 а.с. 65).

Відповідно до висновків комплексних судово-почеркознавчих та судово-технічних експертиз Київського науково-дослідного інститут судових експертиз від 24 квітня 2012 року та від 11 червня 2012 року, які були проведені в ході розслідування кримінальної справи, експертами було встановлено, що підпис в графі «Підпис» у заповіті ОСОБА_4 від 18 грудня 2008 року, реєстровий №302 та в заповіті ОСОБА_4 від 18 грудня 2008 року пронумерованому за №40 та підшитому у Книгу заповітів виконано не ОСОБА_4, а іншою особою (т.1 а.с. 210-214, 223-226).

Як вбачається з рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровска від 27 лютого 2014 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року, якою рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровска від 27 лютого 2014 року залишено без змін, підставою задоволення позову ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним стали висновки почеркознавчих експертиз, проведених під час розслідування кримінальної справи.

Під час перегляду апеляційним судом рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ відповідна судова почеркознавча експертиза була призначена судом апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 Але висновками даної експертизи не було встановлено належність підпису померлої на заповіті. Висновком цієї експертизи було встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 в графі «Підпис» в заповіті від 18 грудня 2008 року, складеному на ім'я ОСОБА_1, зареєстрований в реєстрі за №302 від 18 грудня 2008 року та посвідчений секретарем Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, виконаний не особами, зразки підписів яких надані на дослідження (т.4 а.с. 204-209).

Як вбачається з постанови слідчого, слідчого відділу Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області від 22.07.2015 року (т.5 а.с. 51, 52), згідно висновку №425-ІІ, 557-ІІ, 558-ТЕД комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів по кримінальній справі №4 від 24.04.2012 року зазначено, що підпис в графі «підпис» у заповіті ОСОБА_4 від 18.12.2010 року виконаний не ОСОБА_7 та не ОСОБА_4, а однією іншою особою. Дана експертиза проводилася на підставі порівняння одного екземпляру заповіту та вільних зразків підпису ОСОБА_4 Однак не зрозуміло, саме які вільні зразки використовувалися експертом, та чи було встановлено слідчим законність походження даних зразків. Тому даний висновок не може бути прийнятий до уваги як законний та допустимий доказ.

Згідно висновку №834-ІІ, 1031-ІІ, 1024-ТЕД комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів по кримінальній справі №4 від 11.06.2012 року зазначено, що підпис в графі «підпис» у заповіті ОСОБА_4 від 18.12.2010 року виконаний не ОСОБА_7 та не ОСОБА_4, а однією іншою особою. Даний висновок ґрунтувався виключно на документах, які були надані заявником, а саме: трьох доручень виданих компетентними органами ОСОБА_5 Федерації, двох блокнотів черного та червоного кольору з записами невідомого походження та копії довіреності. В ході слідства законність походження даних доручень та наданих блокнотів, ніяким чином слідчим не встановлювалась та не проводилась, тобто експертизи були проведені на недопустимих доказах. Під час слідства не були здобуті та використані всі наявні та допустимі докази для призначення і проведення почеркознавчих експертиз. На підставі наданих на експертизу документів, експерт виконав експертизу та надав категоричний висновок, що є дуже сумнівним за умови обмеження кількості досліджуваних документів.

За допущення суттєвих порушень КПК України, під час досудового слідства, слідчий який розслідував дану справу, відсторонений від її подальшого розслідування та кримінальна справа передана для провадження іншому слідчому.

При подальшому розслідуванні слідчим, у звязку з невідповідністю попередніх висновків експертиз вимогам закону була призначена ще одна почеркознавча експертиза, за результатами якої, згідно висновку експерта №1/625 від 13.07.2015 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 в графі «підпис» у двух примірниках заповіту ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 від 18.12.2008 року виконаний самою ОСОБА_4 (т.5 а.с.54-59).

У звязку з чим та на підставі інших доказів, 22 липня 2015 року старшим слідчим слідчого відділу Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_6, була винесена постанова про закриття кримінального провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000687 від 22.02.2014 року - на підставі ст.284 ч.1 п.1 КПК України, у звязку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а саме за відсутності факту підробки спірного заповіту (т.5 а.с.44-53).

Отже, обставини, на які посилається заявник ОСОБА_1 при розгляді заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровска від 27 лютого 2014 року, яким визнано недійсним заповіт ОСОБА_4, посвідчений Коробівською селищною ради Золотоніського району Черкаської області 18 грудня 2008 року; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину видане приватним нотаріусом ОСОБА_3 - ОСОБА_1 27 березня 2012 року після смерті ОСОБА_4; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір - 107,30 грн. (т.2 а.с. 173-181), є нововиявленими, істотними для справи обставинами в розумінні ч.2 ст.361 ЦПК України, які не були та не могли бути відомі заявникові ОСОБА_1 на час розгляду справи і є такими, що не були і не могли бути відомі останньому, та такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Оскільки результатами останньої експертизи проведеної в межах кримінального провадження встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 в графі «підпис» у двух примірниках спірного заповіту ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 від 18.12.2008 року виконаний самою ОСОБА_4, та постановою слідчого закрито кримінальне провадження у звязку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а саме за відсутності факту підробки спірного заповіту, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 27 лютого 2014 року, скасування його та відмові у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позивачу у задоволенні позову відмовлено, тому відсутні підстави в повернені ОСОБА_2 судових витрат за її позовом про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 324, 335, 361 - 365 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року скасувати.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області ОСОБА_3 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Токар