У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення суду та визнання його таким, що не підлягає виконанню частково, у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтеркорн», третя особа - ОСОБА_4, про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтеркорн» на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2012 року з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтеркорн» (далі - ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн») на її користь стягнуто недораховану заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу при звільненні та єдиний соціальний внесок на загальну суму 27 524 грн 83 коп., 200 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10 тис. грн. Рішення суду було виконане та проведено остаточний розрахунок лише 20 жовтня 2012 року. З огляду на зазначене просила стягнути з ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн» середню заробітну плату за час затримки розрахунку за період з 16 травня по 19 жовтня 2012 року в сумі 23 799 грн 60 коп., майнову шкоду, завдану при примусовому виконанні рішення суду, в сумі 377 грн 25 коп. та майнову шкоду, завдану недонарахуванням допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги у зв'язку з професійним навчанням, в сумі 10 479 грн 79 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати за рішенням суду в сумі 1 019 грн 97 коп. за період з 1 січня 2007 року до 8 лютого 2011 року, майнову шкоду в рахунок майбутніх витрат у сумі 596 грн 57 коп. або 1 % від суми відшкодування та 25 тис. грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн» на користь ОСОБА_3 14 063 грн 40 коп. за затримку розрахунку при звільненні з роботи за період з 16 травня по 17 серпня 2012 року, 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди та 131 грн 92 коп компенсації транспортних витрат. У решті вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати та змінено в частині розміру відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн» на користь ОСОБА_3 1 019 грн 97 коп. компенсації втрати частини заробітної плати та 200 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 9 лютого 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення суду та визнання його таким, що не підлягає виконанню частково, відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 9 лютого 2015 року та постановлено нову, якою задоволено заяву ОСОБА_3 Ухвалено видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року про стягнення із ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн» на користь ОСОБА_3 293 грн 44 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду в частині розподілу судових витрат та розподілити судові витрати належним чином.

У касаційній скарзі ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу місцевого суду.

Касаційна скарга ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн» підлягає задоволенню, а касаційна скарга ОСОБА_3 - частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3, виходив із того, що виконавчий лист не виписувався та ОСОБА_3 не отримувався, а тому не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу районного суду та постановляючи нову ухвалу про задоволення заяви, виходив із того, що ОСОБА_3 неодноразово зверталась до суду із заявою про видачу виконавчого листа, однак він не був їй виданий з невідомих причин, тому посилання суду першої інстанції на те, що виконавчий лист не виписувався та ОСОБА_3 не отримувався, а тому не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, не ґрунтується на законі. Заява була вирішена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, тому ухвала суду від 9 лютого 2015 року підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Проте погодитися з такими висновками апеляційного суду не можна.

Судами установлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з відповідача ТОВ «Торговий дім «Інтернкорн» на користь позивача 14 063 грн 40 коп. за затримку розрахунку при звільненні з роботи за період з 16 травня по 17 серпня 2012 року, 1 тис. грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 131 грн 92 коп. у якості компенсації транспортних витрат. Позовні вимоги в частині зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду на підставі заяви позивача від 15 травня 2013 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових втрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року скасовано в частині відмови у позові про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати та змінено в частині розміру морального відшкодування. Стягнуто з ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн» на користь ОСОБА_3 1 019 грн 97 коп. компенсації втрати частини заробітної плати та 200 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2014 року було виправлено описки в рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року: виправлено у мотивувальній і резолютивній частинах рішення 14 063 грн 40 коп. на 14 279 грн 76 коп., а в описовій частині рішення виправлено 1 031 грн 15коп. на 1 019 грн 97коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції фактично змінив резолютивну частину рішення, оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року судом стягнуто з ТОВ «Торговий дім «Інтернкорн» на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 15 415 грн 29 коп. (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 28 березня 2014 року - 15 631 грн 65 коп.). В оскаржуваній ухвалі суду апеляційний суд зобов'язав видати виконавчий лист на примусове виконання на суму 293 грн 44 коп.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки виконавчий лист у справі не виписувався та ОСОБА_3 не отримувався, тому вимоги в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є такими, що задоволенню не підлягають.

Разом з тим судом апеляційної інстанції ухвалено видати виконавчий лист на суму, яка відрізняється від суми, зазначеної у резолютивній частині рішення. Крім того, суд мав вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом прийняття додаткового рішення у справі, а не ухвалою суду про видачу виконавчого листа.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним доказам, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. ст. 212-214 ЦПК України.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України суд касаційної інстанції, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно з законом, скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтеркорн» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року скасувати, ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 9 лютого 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А. Черненко

С.П. Штелик