У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

9 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко ІриниМиколаївни на рішення апеляційного суду м. Києва від 2 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 жовтня 2006 року між акціонерним комерційним банком «Банк Форум» (далі - АКБ «Банк Форум»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 285/06/01-Z, за умовами якого останній отримав споживчий кредит у розмірі 9 000 доларів США зі сплатою 13,9 % річних за користування кредитними коштами та терміном повернення до 13 серпня 2011 року.

17 серпня 2007 року між АКБ «Банк Форум» та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої сторони домовилися про збільшення суми кредиту на 10 000 доларів США.

28 серпня 2007 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 13 жовтня 2006 року між підприємством з іноземними інвестиціями товариством з обмеженою відповідальністю «Експоне» та АКБ «Форум» було укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля ГАЗ 330232, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов кредитного договору утворилася заборгованість, розмір якої станом на 25 березня 2014 року становив 23 890,19 доларів США, яку банк просив стягнути з відповідача у судовому порядку.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Форум» суму неповернутого кредиту у розмірі 126 707 грн 93 коп., заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 92 263 грн 30 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 17 466 грн 96 коп., пеню за несвоєчасне повернення нарахованих відсотків у розмірі 11 450 грн 86 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 2 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитом у розмірі 25 871 грн 60 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 12 394 грн 68 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 3 394 грн 37 коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 1 333 грн 45 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2006 року між АКБ «Банк Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 285/06/01-Z, за умовами якого останній отримав споживчий кредит у розмірі 9 000 доларів США зі сплатою 13,9 % річних за користування кредитними коштами та терміном повернення до 13 серпня 2011 року.

17 серпня 2007 року між АКБ «Банк Форум» та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої сторони домовилися про збільшення суми кредиту на 10 000 доларів США.

28 серпня 2007 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 13 жовтня 2006 року між підприємством з іноземними інвестиціями товариством з обмеженою відповідальністю «Експоне» та АКБ «Форум» було укладено договір застави транспортного засобу, предметом якого є автомобіль ГАЗ 330232, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

ОСОБА_6 не виконав своїх зобов'язань за вищезазначеним договором. Станом на 25 березня 2014 року заборгованість відповідача становила 23 890, 19 доларів США, що було еквівалентно 247 889 грн 39 коп., з яких: 12 211,40 доларів США, що еквівалентно 126 707 грн 93 коп. - прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів; 8 891,82 доларів США, що еквівалентно 92 263 грн 30 коп., - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками; 1 683, 40 доларів США, що еквівалентно 17 466 грн 96 коп., - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів за період з 25 березня 2013 року по 24 березня 2014 року; 1 103,57 доларів США, що еквівалентно 11 450 грн 86 коп., - пеня за несвоєчасне повернення нарахованих відсотків за період з 25 березня 2013 року по 24 березня 2014 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом і процентами у гривні, суд апеляційної інстанції керувався статтями 526, 612, 1048, 1050 ЦК України.

Проте повністю погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме воно надавалось за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті, суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент, є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

16 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», згідно з яким частину першу статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

Судами встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено 13 жовтня 2006 року. На час укладення цього кредитного договору Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті.

У рішенні апеляційної інстанції наведені розрахунки заборгованості за кредитом, пені та процентами за кредитним договором із переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України, на час виникнення заборгованості, що не узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 533 ЦК України.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року, у справі № 6-190цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України.

Отже, постановляючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції у порушення ст. 533 ЦК України дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача на користь банка у гривні.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 2 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.Є. Червинська А.О. Леванчук Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана Головуючий Судді: