Номер провадження 2-о/754/240/15
Справа №754/8355/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді - Буша Н.Д.

за участю секретаря - Марченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту його належності до національності «поляк».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.12.1968 року. Дівоче прізвище його матері ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про одруження від 24.10.1963 року. Його бабуся, ОСОБА_3 за національністю була полячкою, що підтверджується архівною довідкою від 22.01.2013 року. Зазначив, що в його сім'ї з дитинства дотримувались польських традицій, сповідували римо-католицьке віросповідання, були охрещені в костелі, святкували всі католицькі свята, вивчали польську мову. У зв'язку з тим, що мати і бабуся заявника були поляками, заявник вважає, що він має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «поляк», відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини». У зв'язку з зазначеним, просив заяву задовольнити.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив лист в якому при ухваленні рішення покладався на розсуд суду та просив справу розглядати без його участі.

Суд, вислухавши думку заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 17.12.1968 року (а.с.7), заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, остання змінила своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1, у зв'язку з укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 24.10.1963 року (а.с.6). В свою чергу, ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3, а тому ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.8)

Бабуся заявника ОСОБА_3, за національністю була полькою, даний факт підтверджується архівною довідкою від 22.01.2013 року №Н/3 (а. с. 9).

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність і має право на збереження своєї національної культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 26.06.1992 року гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно з ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявник довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог.

За таких обставин, в судовому засіданні достовірно встановлено юридичний факт належності заявника до національності «поляк».

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-60, 197, 208-209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до національності «поляк».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасували, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: