УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації Полтавської області, Орган опіки і піклування виконавчого комітету Карлівської міської ради про позбавлення батьківських прав, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 серпня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позов мотивовано тим, що сторони перебували у шлюбі з 16 листопада 2002 року по 26 лютого 2010 року. Двоє спільних дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з матір'ю. У відповідача станом на 01 серпня 2014 року, існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 415 грн. Іншої матеріальної допомоги відповідач не надає. Неповнолітня ОСОБА_6 написала заяву, згідно якої не бажає щоб ОСОБА_5 здійснював відносно неї батьківські права. Оскільки, відповідач від виховання дітей ухиляється, не відвідує доньку і сина, не з'являється в школі, навчанням та вихованням дітей не цікавиться, не піклується про їхній духовний та фізичний розвиток, не створює умов для отримання дітьми освіти, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Заочним рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 серпня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, щосторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року по 26 лютого 2010 року і мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 24 вересня 2010 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісячно на утримання дітей. З матеріалів справи, які дослідженні судами першої та

апеляційної інстанцій вбачається, що на 01 січня 2015 року заборгованість по сплаті аліментіввідсутня (а.с.69,т-1).

Також судами встановлено, що ОСОБА_5, в зв'язку з тимчасовим проживанням на території Російської Федерації (до 20 травня 2017 року), не має фізичної можливості приймати участь у вихованні дітей.

Суди дійшли правильного висновкупро те, що вказані обставини не є свідомим ухиленням ОСОБА_5 від виконання батьківського обов'язку щодо виховання дітей, тому відсутні правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей.

Висновки судів відповідають вимогам ч.7 ст.7 СК України, положенням Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідно до яких, при вирішенні будь-яких спорів, що стосуються дитини, державні органи, у тому числі суди, мають забезпечити пріоритет прав дитини, тобто спір має бути вирішений таким чином, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитині у соціально здоровому середовищі. При цьому особисті амбіції батьків або одного з них відносно дитини чи будь-які конфлікти між самим батьками стосовно питання утримання і виховання дитини не можуть прийматися до уваги.

Апеляційний суд Полтавської областіобґрунтовано не прийняв до уваги доводи позивача щодо відсутності письмового висновку органу опіки і піклування, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді служба у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації подала письмовий висновок (а.с.4-5,т-2). В якому зазначено, що участь батька у вихованні дітей є недостатньою, але оцінити її як ухилення від батьківських обов'язків не можна, тому недоцільно позбавляти відповідача батьківських прав. Висновок подано належним органом, як вбачається із листа міського голови, Карлівка є містом районного підпорядкування, при виконавчому комітеті районної ради не були створені комісії по справах дітей, її обов'язки покладено на службу у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова