РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гончарова В.М., при секретарі судового засідання Галигіній Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовує наступним.

Сторони перебувають у шлюбі з 11.06.2011 року, проживають разом. Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ніяких коштів на утримання дитини не надає, на півроку їде жити до батьків у Волинську область, вихованням дитини не займається. Відповідач виїжджає в м.Мелітополь або м.Бердянськ на 2 тижні, коштів на утримання дитини не залишає, вихованням не займається. Відповідач на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має, отримує пенсію, є інвалідом 3 групи. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Позивач в судовому засіданні позов та обставини, якими він обгрунтиований, підтримала. Пояснила, що вона та відповідач проживають разом. З ними проживають їх спільна дитина та двоє її синів від першого шлюбу. Кожна із сторін має свій власний бюджет. Відповідач отримує пенсію по інвалідності та займається ремонтом техніки. Відповідач інколи купує продукти харчування для всієї родини, але це трапляється рідко. На продукти він витрачає приблизно 100,00 - 150,00 грн. Крім того, він відмовляється сплачувати комунальні послуги. Він хворіє, є інвалідом.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що він проживає однією сім'єю з позивачем, їхньою дитиною та двома дітьми позивача від першого шлюбу. Сторони мають окремі бюджети. Він отримує пенсію та займається ремонтом техніки. Він витрачає кошти для погашення кредиту та закупівлі запчастин для роботи. З дитиною він проводить час, купує продукти харчування, які споживає вся родина. Його мати надсилала речі для дитини. За лікування дитини сплачувала позивач.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Сторони перебувають в шлюбі з 11.06.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ №062510 від 11.06.2011 року.

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС №251351 від 07.04.2014 року.

Відповідач є інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується довідкою до акту огляд МСЕК АВ №030089 від 31.03.2015 року.

Відповідач отримує пенсію та підробляє ремонтом техніки, що підтверджується поясненнями сторін.

Кожна із сторін має власний бюджет, основні видатки з утримання спільної дитини несе позивач, а відповідач надає разову допомогу, що підтверджується поясненнями сторін.

Суд визнає не належним доказом довідку Молочанського квартального комітету №1-3 від 29.10.2015 року щодо перебування ОСОБА_3 на утриманні відповідача, в зв'язку з тим, що вона не містить обов'язкового атрибуту для документу уповноваженого органу - печатки.

Ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, при цьому обов'язки батьків щодо утримання є рівними, що визначено ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України.

Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України.

Ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач не приймає участі на одному рівні з позивачем в утриманні дитини, а тому зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.223-225 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення в Токмацький районний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: