Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2024/13-ц

27 липня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого судді: Вінтоняк М.Б.

з участю секретаря : Скоблей О.В.

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4

представника відповідача УМВС України в

Івано-Франківській області ОСОБА_5

представників відповідача Державної

Казначейської служби України ОСОБА_6,ОСОБА_7

представника третьої особи МВС України ОСОБА_5

прокурорів Дубея О.С.,Марчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом

ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області ,треті особи: Міністерство внутрішніх справ України,ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд Державної казначейської служби України, управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області ,треті особи: Міністерство внутрішніх справ України,ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди,завданої злочином.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10.05.2012 року ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 365 ч.3, 212 ч. 2, 366 ч. 2, 70 КК України та призначено їм покарання у виді позбавлення волі кожному. Крім того, стягнуто моральну шкоду в користь потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Згідно вироку суду працівники Надвірнянського РВ УМВС ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 20.01.2007 року перебуваючи на роботі і будучи при виконанні службових обовязків, вчинили перевищення влади та службових повноважень, умисно вчинили дії, які явно виходять за межі наданих їм прав і повноважень, чим завдали істотну шкоду охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян і супроводжувались насильством та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, що спричинило тяжкі наслідки-смерть потерпілого ОСОБА_13, заподіяли умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, з метою залякування потерпілого, що спричинило смерть потерпілого. Крім того, вони вживали незаконних методів дізнання.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.04.2013 року вирок відносно ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 змінено. Даний вирок вступив в законну силу. Потерпілий по даній справі ОСОБА_13, який зазнав насильницької смерті є батьком позивача.

Вважає, що злочинними діями підсудних йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав в звязку з смертю батька, те, що будучи неповнолітнім він потребував спілкування з найдорожчою людиною, однак був позбавлений спілкування з батьком а також його підтримки в тому числі і матеріальної.

Виходячи з практики суду з прав людини по аналогічних справах вважає,що йому незаконними діями працівників міліції спричинено моральну шкоду в розмірі 1 000 00 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні збільшили розмір позовних вимог, мотивуючи ростом індексу споживчих цін і просять стягнути з державного бюджету в користь позивача 3 000 000 грн. моральної шкоди.

Представник відповідача-Державної казначейської служби України в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивачем і його представником не надано жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а тому вважає позов необґрунтованим і таким ,що не підлягає до задоволення.

Крім того представник відповідача пояснив, що спричинена позивачу моральна шкода не підлягає відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету, так як шкода спричинена працівниками міліції під час виконання ними трудових/службових/ обов*язків.

Представник відповідача УМВС України в Івано-Франківській області позов не визнав і пояснив, що ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на час вчинення злочину працювали у Надвірнянському РВ УМВС України в Івано-Франківській області, який є самостійною юридичною особою. А тому за спричинену ними позивачу моральну шкоду повинен відповідати Надвірнянський РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

Представник третьої особи - МВС України в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що згідно вироку Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10.05.2012 року працівники Надвірнянського РВ УМВС ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 20.01.2007 року перебуваючи на роботі і будучи при виконанні службових /трудових / обовязків, вчинили перевищення влади та службових повноважень, умисно вчинили дії, які явно виходять за межі наданих їм прав і повноважень, чим завдали істотну шкоду охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян і супроводжувались насильством та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, що спричинило тяжкі наслідки-смерть потерпілого ОСОБА_13, заподіяли умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, з метою залякування потерпілого, що спричинило смерть потерпілого.

При таких обставинах вважає, що за спричинену позивачу моральну шкоду повинні відповідати безпосередньо ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в судове засідання не прибули, про час і місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування ї заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 1-2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 20.01.2007 року перебуваючи на роботі/ службі/ і виконуючи свої службові обовязки у Надвірнянському РВ УМВС, вчинили службове підроблення, перевищення влади та службових повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, умисно заподіяли тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_13, батьку позивача, внаслідок чого він помер.

Вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10.05.2012 року ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 365 ч.3, 212 ч. 2, 366 ч. 2, 70 КК України та призначено їм покарання у виді позбавлення волі кожному. Крім того, стягнуто моральну шкоду в користь кожного з потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по 200 000 грн з відповідача- управління МВС України в Івано-Франківській області ( т.1, а.с. 36-44).

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.04.2013 року вирок відносно ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 змінено (а.с. 5-11).

Вирок суду вступив в законну силу.

Відповідно до ст..61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов*язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивача його батьком є ОСОБА_13, який помер 20.01.2007 року./ т.1, а.с.12/

За приписом ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується ст. 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім*ї чи близьких родичів.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного ОСОБА_8 України в п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

На підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові(дружині), батькам(усиновлювачам), дітям(усиновленим), а також особам, які проживали однією сімєю.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 наступила смерть ОСОБА_13 - батька позивача.

При визначенні розміру стягнення моральної шкоди суд врахував характер та тривалість страждань позивача, який на час смерті батька був неповнолітнім. Внаслідок втрати близької людини-батька, він був позбавлений можливості спілкування з найдорожчою людиною, а також був позбавлений матеріальної і моральної підтримки ,що призвело до зміни його звичайного способу життя та потребувало додаткових зусиль для організації життя.

Тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд прийшов до висновку про стягнення в користь позивача 400 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових /службових/ обов*язків.

Судом встановлено,що ОСОБА_8,ОСОБА_10,ОСОБА_9 були призначені на посади згідно наказів УМВС України в Івано-Франківській області : ОСОБА_8 на посаду начальника відділення карного розшуку Надвірнянського РВ УМВС згідно наказазу №122 о/с від 26.09.2005 року , ОСОБА_9 на посаду оперуповноваженого відділення карного розшуку Надвірнянського РВ УМВС згідно наказазу №36 о/с від 11.04.2006 року а ОСОБА_10 на посаду оперуповноваженого відділення карного розшуку Надвірнянського РВ УМВС згідно наказу №156 о/с від 30.11.2005 року. Відповідно до наказу УМВС України в Івано-Франківській області №8 о/с від 22.01.2007 року ОСОБА_8,ОСОБА_10, ОСОБА_9 були звільнені у запас Збройних сил за ст..64 п.»Є» за порушення дисципліни./т.1 а.с.44/.

Дані обставини визнав в судовому засіданні представник відповідача - управління МВС України в Івано-Франківській області, а також не заперечили інші учасники судового розгляду.

Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що шкода позивачу була заподіяна під час виконання ОСОБА_8,ОСОБА_10, ОСОБА_9 своїх службових /трудових/ обов*язків, а тому завдану ними моральну шкоду слід стягнути в користь позивача з юридичної особи з якою вони перебували у службових(трудових) відносинах ,а зокрема з управління МВС України в Івано-Франківській області, а не з Державного бюджету України.

При таких обставинах в позові ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,завданої злочином слід відмовити.

Крім того, враховуючи вищенаведене суд вважає безпідставними доводи представника відповідача УМВС України в Івано-Франківській області і третьої особи МВС України відносно покладення відповідальності за спричинену позивачу моральну шкоду на Надвірнянський РВ УМВС України в Івано-Франківській області в якому виконували свої службові /трудові/ обов*язки ОСОБА_8,ОСОБА_10, ОСОБА_9 або безпосередньо на вказаних працівників міліції, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

У відповідності із ст..88 ЦПК України з відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області в доход держави слід стягнути 3654 гривень судових витрат,пов*язаних із сплатою судового збору.

На підставі ст.ст. 23, 297, 1167-1168, 1172-1173, 1176-1177 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 213-215, 218, 228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково .

Стягнути з управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 400 000 гривень і в доход держави 3654 гривень судових витрат.

В позові ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,завданої злочин відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги,рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено 31.07.2015 року