АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8954/15 Справа № 206/3123/15 Головуючий у 1 й інстанції - Сухоруков А.О. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Гулієву М.І.о

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Новий", ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_7 про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ПАТ "Укрсоцбанк", ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Новий", ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_7 про визнання договору недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.06.2007 року за договором купівлі-продажу № 2849, позивач ОСОБА_2 придбав у свою власність земельну ділянку площею 0,0455 га розташовану за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.11.2007 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0455 га у межах згідно з планом, розташованої на території Самарського району АДРЕСА_1

Вищезазначені обставини встановлені рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2012 року (а.с.7-10).

Цим же рішенням суду було зобов'язано ОСОБА_3 знести за власний рахунок будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 та відновити її стан та передати у його розпорядження (а.с.10).

29 січня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу домоволодіння, відповідно до умов якого ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 домоволодіння АДРЕСА_2 з належними будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 539 кв.м. (державний акт на право приватної власності на землю на підставі договору купівлі - продажу від 26.12.2005 року № 9440)( а.с.5).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0539 га, що розташована на території Самарського району АДРЕСА_2 ( а.с.23).

Так, відповідно до п. 1 оспорюваного договору купівлі-продажу від 29.01.2008 року було визнано, що предметом правочину є домоволодіння АДРЕСА_2, розташоване на земельній ділянці площею 539 кв.м.

Відповідно до п.1 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2008 року відповідач ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купив земельну ділянку площею 0,0539 га згідно з планом, цільове призначення земельної ділянки обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд жилого будинку. Пунктом 2 договору встановлено, що земельна ділянка належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.07.2006 року, виданого Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.12.2005 року № 9440, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю ті на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 79, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 (а.с.22).

Відповідно до копії технічного паспорту житловий будинок та господарські будівлі ОСОБА_3 збудовані в 2005 році, до набуття позивачем права власності на його земельну ділянку (а.с.40-46).

З інформаційної довідки КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 17.02.2010 року № 1494 вбачається, що право власності на домоволодіння по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 29.01.2008р. (а.с.82-83).

Відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договору нікчемним відмовлено (а.с.24-26). Цим рішенням встановлено, що ОСОБА_4 на час вчинення продажу ОСОБА_3 домоволодіння та до набуття ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 володів на праві приватної власності домоволодінням АДРЕСА_2, таке право було зареєстровано, жодних правочинів щодо відчуження частин свого домоволодіння ОСОБА_2 не здійснювалось, що в свою чергу спростовує доводи позивача про відчуження спірним договором купівлі-продажу домоволодіння належного ОСОБА_2 майна.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд правильно виходив з того, що позивач не є стороною договору купівлі-продажу домоволодіння від 29.01.2008 року, жодних законних прав чи свобод у разі визнання правочину недійсним в нього не виникне, тому він не має права вимагати встановлення недійсності цього правочину в контексті того, що він є заінтересованою особою, як це передбачено п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року.

Крім того, рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2011 року встановлено факт існування оспорюваного договору купівлі-продажу від 29.01.2008 року, про що позивачу було достеменно відомо, а тому останній строк подання позову про визнання вищезазначеного договору недійсним сплив 24.05.2011 року, а ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом лише у червні 2015 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що при укладенні договору відповідачі припустилися помилки щодо об'єкту купівлі-продажу, розпорядившись його земельною ділянкою, чого не мали права робити не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт укладення договору купівлі-продажу домоволодіння від 29.01.2008 року жодним чином не змінює правовідносини ОСОБА_2 та не порушує його прав, а лише констатує зміну власника домоволодіння, тому як наслідок - не може вважатися таким, що спрямований на порушення конституційних прав та свобод ОСОБА_2, з врахуванням того, що цей договір не передбачав переходу права власності на майно, яке належить саме ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Таким чином, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: