Дата документу 11.12.2015
Справа № 501/5108/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

при секретарі Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Іллічівська Одеської області подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2, у звязку з тим, що у відділі ДВС на примусовому виконанні перебувають вимоги про сплату боргу № Ф-226, що видана 28.01.2011 року УПФУ у м.Іллічівськ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 656,34 грн. та № Ф-82 що видана 09.12.2010 року УПФУ у м.Іллічівськ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 632,46 грн. Державний виконавець стверджує, що боржник добровільно не виконує виконавчі документи, борг не сплачує, тим самим ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області просив розглянути подання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відділі ДВС на примусовому виконанні перебуває вимога про сплату боргу № Ф-226, що видана 28.01.2011 року УПФУ у м.Іллічівськ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 656,34 грн. та № Ф-82 що видана 09.12.2010 року УПФУ у м.Іллічівськ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 632,46 грн.

Як стверджує державний виконавець боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань, заборгованість не сплачує.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо громадянин ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобовязань.

Отже Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязання, а за ухилення від їх виконання.

Державним виконавцем не надані докази стосовно того, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань, крім цього, державним виконавцем також не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за межі України тимчасово або на постійне місце проживання, не виконавши зобовязання.

Більш того, всупереч ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» до подання не додано доказів, що підтверджують факт надсилання документів виконавчого провадження на адресу боржника. Отже, суду не відомо чи отримував боржник постанову про відкриття виконавчого провадження, чи взагалі викликався він до відділу ДВС, чи обізнаний щодо дій, які проводилися з приводу виконання виконавчих документів.

Відповідно до ч.ч.1,3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ст.33 Конституції України, ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що обставини, на які посилається державний виконавець не є достатніми для обмеження конституційного права боржника ОСОБА_2

За вищевказаних обставин, вжиття обраного державним виконавцем обмеження на даний час не є єдиним можливим та необхідним способом забезпечення примусового виконання боржником вказаних виконавчих документів.

Враховуючи, що суду не надано доказів, які б підтверджували, що боржник свідомо ухиляється від виконання покладених зобовязань, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає як недоведене, передчасне та необґрунтоване.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.209-210, 377-1 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п′яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя