АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 8ц/790/34/15 Головуючий 1 інст. Ткаченко О.Д.
Справа № 408/1421/13-ц
Категорія : трудові Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Пономаренко Ю.А., Бобровського В.В.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення судової колегії судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року за нововиявленими обставинами

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Біловодська центральна районна лікарня», треті особи ОСОБА_2, Біловодська районна державна адміністрація Луганської області, Управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 22 січня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області від 25 лютого 2014 року рішення Біловодського районного суду Луганської області від 22 січня 2014 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера у КЗ «Біловодська центральна районна лікарня». Стягнуто з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 грудня 2013 року по 25 лютого 2014 року у сумі 10 761,50 грн. Стягнуто з КЗ «Біловодська центральна районна лікарня» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Вищевказане рішення суду апеляційної інстанції ухвалою суду касаційної інстанції від 26 листопада 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Апеляційного суду Харківської області.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року рішення Біловодського районного суду Луганської області від 22 січня 2014 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено з інших підстав.

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Апеляційного суду Харківської області із заявою про перегляд рішення суду апеляційної інстанції від 21 січня 2015 року за нововиявленими обставинами.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 вказувала, що на час розгляду справи у суді касаційної інстанції їй стало відомо про те, що відносно неї на підставі заяви головного лікаря Комунального закладу «Біловодська центральна районна лікарня» ОСОБА_2 велось слідство органами СВ ГУ МВС у Біловодському районі стосовно звинувачення її в розкраданні бібліотечного фонду, стало відомо, що за результатами перевірки ознак правопорушення не встановлено. Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд враховував показання свідків, які вказували, що причиною її звільнення було нестача книжкового фонду по ділянці бухгалтера. Так, нововиявленою обставиною у справі вважає неправдиві показання свідків, які враховано судом при ухваленні рішення.

Тому, ОСОБА_1 просила суд скасувати рішення суду апеляційної інстанції від 21 січня 2015 року та ухвалити нове рішення по справі.

Відповідач та треті особи про час та місце розгляду справи в апеляційному суді неодноразово повідомлялися належним чином: направлялися судові повістки, телефонограми за їх юридичною адресою, смс повідомлення на зазначені ними засоби звязку, однак до суду причин неявки до суду їх представників, а також третьою особою ОСОБА_2 не надано.

Таким чином судова колегія виходить із вимог передбачених ст.ст. 74,76,77 ЦПК України, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за значено ними адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Крім того до суду т.в.о. головного лікаря ОСОБА_3 направив заяву про відкладення розглядом справи у звязку з находженням головного лікаря ОСОБА_2 на лікарняному, просив не розглядати справу у відсутність головного лікаря та відкласти справу до 07.08.2015 року.

Третя особа: ОСОБА_2 особисто до суду заяву про відкладення справи із зазначених причин не направила.

Колегією суддів заяву т.в.о. головного лікаря ОСОБА_3 про відкладення розглядом справи - залишена без задоволення.

Неявка представника відповідача та представників третіх осіб, а також третьої особи: ОСОБА_4 належно повідомлених про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 у відповідності до ст. 303 ЦПК України та заявлених вимог знаходить заяву за нововиявленими обставинами такою, що не підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами, якими є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року рішення Біловодського районного суду Луганської області від 22 січня 2014 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено з інших підстав, а саме, у мотивувальній частині рішення суду апеляційної інстанції зазначено, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку та обставин, за яких його вчинено, відповідачем було обґрунтовано застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, яке відбулося з дотриманням встановленого трудовим законодавством порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, неодноразовим судовим розглядом встановлено, що за систематичне невиконання позивачем без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором, наказом від 12 грудня 2013 року №153 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що як на як на підставу перегляду рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на те, що на час розгляду справи у суді касаційної інстанції їй стало відомо про те, що відносно неї на підставі заяви головного лікаря Комунального закладу «Біловодська центральна районна лікарня» ОСОБА_2 велось слідство органами СВ ГУ МВС у Біловодському районі стосовно звинувачення її в розкраданні бібліотечного фонду, стало відомо, що за результатами перевірки ознак правопорушення не встановлено. Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд враховував показання свідків, які вказували, що причиною її звільнення було нестача книжкового фонду по ділянці бухгалтера. Так, нововиявленою обставиною у справі вважає неправдиві показання свідків, які враховано судом при ухваленні рішення.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пунктах 3, 4, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК України. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. При цьому необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Таким чином, докази, на які посилається заявник не є нововиявленими обставинами відповідно до вимог ст.. 361 ЦПК України, оскільки вони вже були предметом судового розгляду та предметом доказування.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року у зв'язку з нововиявленними обставинами.

Керуючись ст. ст. 303, 304,307,313,314,315,317,319,324,361 - 365ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Біловодська центральна районна лікарня», треті особи ОСОБА_2, Біловодська районна державна адміністрація Луганської області, Управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: