БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1004/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2015 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Затєєвої С.Д.

при секретарі Шумяк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борзна цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що їм на праві спільної часткової власноті належить житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1. У вказаному будинку, після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, проживала і була зареєстрованою більше 20 років відповідачка по справі ОСОБА_4, яка проживала в даному будинку як член сім'ї до серпня 2014 року. З 20 серпня 2014 року в даному будинку не проживає, виїхала на постійне місце проживання в с.Велике Вербче Сарненського району Рівненської області. Оскільки відповідачка не проживає в житловому будинку більше року, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, тому просять визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала і пояснила, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно вони з іншими позивачами є співвласниками житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1. Більше 20 років в даному будинку як член сім'ї була зареєстрована і проживала колишня дружина третього позивача по справі ОСОБА_4. У серпні 2014 року відповідачка переїхала на постійне місце проживання в с.Велике Вербче Сарненського району Рівненської області, але залишилася бути зареєстрованою в АДРЕСА_1. Заочним рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10.03.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та відповідачкою розірваний. Після того, як ОСОБА_4 переїхала проживати в інше місце, не намагалася вселитися в житловий будинок АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачка не проживає в житловому будинку більше року, то просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, а подали заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає і не заперечує на їх задоволенні.

Заслухавши позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності зареєстрований за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позивачами по справі. Зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26 липня 2005 року, видане виконавчим комітетом Шаповалівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, та витягом з реєстрації права власності на нерухоме майно від 08 грудня 2005 року. Згідно довідки №588 від 16 вересня 2015 року, яка видана Шаповалівською сільською радою Борзнянського району, в даному житловому будинку зареєстрованою значиться відповідачка по справі.

Статтею 41 Конституції України, ст.ст.316 - 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст.379 ЦК України об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України - члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка в житловому будинку по АДРЕСА_1 не проживає понад рік. Зазначене підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що відповідачка як член сім'ї на протязі тривалого часу проживала в житловому будинку позивачів. 20 серпня 2014 року вибралася з будинку і переїхала проживати до своїх батьків в Рівненську область.

Оскільки ОСОБА_4 не проживає в житловому будинку більше року, то суд знаходить позовні вимоги позивачів такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані на законі і доказах, наданих суду.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 - 214 ЦПК України, ст.ст.16, 316 - 321, 383, 391, 379, 405 ЦК України, ст.ст.150, 156 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_4 визнати такою, що втратила право користування житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які приймали участь в судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення рішення, в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Борзнянського райсуду С.Д.Затєєва