провадження № 2/263/3790/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

17 грудня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Васильченко О.Г. при секретарі Дерягіній Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку та компенсації за час затримки виплати заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 02.06.2015р. по 29.09.2015р. в сумі 22898,87 гривень та компенсації затримки виплати заробітної плати за період з серпня 2014 року по травень 2015 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 01.12.2010 року він працював в ПрАТ «Азовелектросталь», 29.05.2015 року був звільнений за ст.36 КЗпП України, в зв'язку з переведенням до ПАТ «Азовзагальмаш», при цьому роботодавець при звільненні не провів повний розрахунок з позивачем та тільки 29.09.2015р. сплатив повністю суму заборгованості по заробітній платі.

Позивач у судовому засіданні не був присутнім, від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог і розгляд справи без його участі. Також не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Надіслав на адресу суду заперечення в яких зазначив, що позовні вимоги визнають частково в частині стягнення середнього заробітку в сумі 8985,33 гривень, в решті позовних вимог просять відмовити.

Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.12.2010 року працював в ПрАТ «Азовелектросталь» та 29.05.2015 року був звільнений за ст.36 КЗпП України, в зв'язку з переведенням до ПАТ «Азовзагальмаш».

Як вбачається з відповіді ПрАТ «Азовелектросталь» від 26.10.2015р., відповідач провів з позивачем повний розрахунок суми заборгованості по заробітній платі 29 вересня 2015 року.

Згідно ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні робітника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день звільнення. Якщо робітник у день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим робітником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому робітнику сум у строки, вказані ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Виходячи із змісту наведених норм, право працівника на отримання середнього заробітку за весь час затримки виплати підприємством звільненому працівникові усіх сум, що йому належать, як компенсація порушеного права на своєчасне отримання винагороди за працю при звільненні, знаходиться у залежності від вини підприємства.

На виконання положень частини другої статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, застосовуючи положення статті 117 КЗпП України, суд враховує висновки Верховного Суду України, що викладені ним у постанові від 03 липня 2013 року по справі №6-64цс13, зокрема: відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Таким чином, згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою

Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 22898 грн. 87 коп. за період з 02 червня 2015 року по 29 вересня 2015 року та сума компенсації за затримку виплати заробітної плати в розмірі 13823 грн. 36 коп., таким чином, загальна сума стягнення становить 36722,23 грн.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, в силу положень частини третьої статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.10,11,88,209,212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.116,117 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку та компенсації за час затримки виплати заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (, ІПН 25) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) середній заробіток та компенсацію за час затримки виплати заробітної плати в сумі 36722,23 грн. /тридцять шість тисяч сімсот двадцять дві гривні двадцять три копійки/.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Заява про перегляд судового рішення може бути подана протягом 10 днів з дня утримання копії. Позивачем рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Донецької області протягом 10 днів з дня оголошення.

Суддя Васильченко О.Г.