Справа № 462/4585/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи Сьомої Львівської державної нотаріальної контори про визнання правочину удаваним в частині покупця, визнання покупцем та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності покликаючись на те, що 24 лютого 1995 року він за власні кошти придбав квартиру №81 на вул. Широкій, 69 у м. Львові, однак однак оформив договір купівлі-продажу на свою матір ОСОБА_3, оскільки почав процес розірвання шлюбу із ОСОБА_4 і задля того, щоб забезпечити його право власності на дану квартиру, у цей же день був складений матірю заповіт на його користь. З березня 1995 року він проживає у цій квартирі. Після смерті матері ОСОБА_3 він звернувся до нотаріальної контори, де дізнався, що мати склала заповіт на все належне їй майно на користь відповідача. Оскільки дана квартира була придбана за його власні кошти, такі кошти він надавав продавцю особисто, просить визнати договір купівлі-продажу квартири № 81 у буд. № 69 на вул. Широкій у м. Львові, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідченим старшим державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 24 лютого 1995 року, зареєстрований в реєстрі за № 1237 удаваним правочином в частині покупця ОСОБА_3, визнати ОСОБА_1 покупцем за договором купівлі-продажу квартири № 81 у буд. № 69 на вул. Широкій у м. Львові, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідченим старшим державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 24 лютого 1995 року, зареєстрований в реєстрі за № 1237, визнати за ним право власності на квартиру № 81 у буд. № 69 на вул. Широкій у м. Львові.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що оспорюваний договір не може бути визнано удаваним у частині покупця, оскільки між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникли саме відносини купівлі-продажу, так як ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти та саме ОСОБА_3 провела державну реєстрацію.

Представник третьої особи Сьомої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що згідно договору від 24 лютого 1995 року ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 купила квартиру № 81 у буд. № 69 на вул. Широкій у м. Львові за 400000000,00 крб. /а.с. 10/

Відповідно до реєстраційного посвідчення №52-68-89 від 20 березня 1995 року квартира № 81 у буд. № 69 на вул. Широкій у м. Львові належить ОСОБА_3 на праві особистої власності. /а.с. 11/

Згідно заповіту від 24 лютого 1995 року ОСОБА_3 заповіла належну їй на праві власності квартиру № 81 у буд. № 69 на вул. Широкій у м. Львові сину ОСОБА_1 /а.с. 12/

Відповідно до ч.1 ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

У п.25 постанови Пленуму від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Верховний Суд України розяснив, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обовязки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомила, що з ОСОБА_3 дружила 15 років. Позивач ОСОБА_1 купував квартиру № 81 у буд. № 69 на вул. Широкій у м. Львові для себе, за власні кошти 10000,00 доларів США, які заробив півночі, працюючи на буровій. Їй відомо, що позивач давав завдаток за дану квартиру у розмірі 3000,00 доларів США. При купівлі даної квартири, ОСОБА_1 її оформив на матір ОСОБА_3, яка написала заповіт на його користь. ОСОБА_3 працювала на ринку, не заробляла багато, та не могла купити квартиру.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомив, що знайомий з позивачем ОСОБА_1 з 1985 року. Квартиру № 81 у буд. № 69 на вул. Широкій у м. Львові позивач купував за власні кошти, проте оскільки розлучався із дружиною, оформив квартиру на матір ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_5 продавав квартиру № 81 у буд. № 69 на вул. Широкій у м. Львові, бо у нього були борги. Позивач ОСОБА_1 працював у Сибірі та вирішив купити собі квартиру приблизно за 7000,00 доларів США. ОСОБА_1 дав завдаток ОСОБА_5 3000,00 доларів США. Він возив позивача та ОСОБА_3 до нотаріуса. ОСОБА_1 оформив квартиру на матір ОСОБА_3, оскільки розлучався із дружиною.

Оцінюючи покази свідків, суд надає їм віри оскільки вони знаходяться у обєктивному взаємозвязку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Враховуючи наведене, у судовому засіданні безспірно встановлено, що спірну квартиру фактично було придбано ОСОБА_1 для себе, за його власні кошти, він особисто здійснював оплату за дану квартиру, після купівлі спірної квартири він вселився туди, проживає в ній по даний час та відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин.

Окрім того, ОСОБА_3, покупець за спірним договором, не отримувала значного доходу та не мала можливості купити таку квартиру, ніколи не проживала в квартирі № 81 у буд. № 69 на вул. Широкій у м. Львові, належні їй речі у квартирі не знаходились та вона не здійснювала її утримання.

Отже, суд переконаний, що позивач ОСОБА_1 виконав обовязки покупця за спірним договором купівлі-продажу, оскільки оплатив купівлю даної квартири, прийняв її у користування, а ОСОБА_3 зазначена у договорі від 24 лютого 1995 року лише формально.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Визнати договір купівлі-продажу квартири № 81 у будинку № 69 на вулиці Широкій у місті Львові, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідченим старшим державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 24 лютого 1995 року, зареєстрований в реєстрі за № 1237 удаваним правочином в частині покупця ОСОБА_3.

Визнати ОСОБА_1 покупцем за договором купівлі-продажу квартири № 81 у будинку № 69 на вулиці Широкій у місті Львові, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідченим старшим державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 24 лютого 1995 року, зареєстрований в реєстрі за № 1237.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 81 у будинку № 69 на вулиці Широкій у місті Львові.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243 /дві сорок три/ гривні 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_10

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш