АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/481/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/789/959/15 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Гурзель І. В.,

при секретарі ОСОБА_1

з участю сторін та адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Заліщицького районного суду від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони із відповідачем добровільно не змогли домовитись про сплату аліментів, посилаючись на те, що хоч і відповідач має постійне місце праці, його доходи є значно вищі, про що свідчить розпочате ним будівництво житлового будинку та в його експлуатації знаходиться дороге авто, тому просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі по 950 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття

Рішенням Заліщицького районного суду від 09 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково:

стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер 235700791, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки с. Головчинці Заліщицького району Тернопільської області аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частки місячного доходу ОСОБА_4, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.04.2015 року або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін;

стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким стягнути із відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі по 950 грн. щомісячно, посилаючись на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не досліджено наявні у матеріалах справи докази, які вказують на реальний дохід ОСОБА_4, який є значно вищий ніж вказаний ним заробіток. Крім цього, суд першої інстанції порушив вимоги цивільно-процесуального кодексу, оскільки вийшов за межі її позовних вимог, оскільки вона не просила стягувати аліменти в ідеальній частці.

В суді апеляційної інстанції, апелянтка доводи апеляційної скарги підтримала і суду пояснила, що живе із батьками та бабусею, які допомагають в догляді за дитиною, оскільки вона на даний час працює вчителькою. За час шлюбу ними придбано спірний автомобіль та розпочато будівництво житлового будинку.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги заперечив та суду пояснив, що ним надавалась допомога дитині, однак у нього із позивачкою неприязні відносини, через які вона забороняє побачення із сином та повертає усе ним подароване і куплене. Тому, він був змушений в судовому порядку просити визначити час для зустрічей із сином. Стосовно автомобіля зазначив, що він придбаний ним в шлюбі із ОСОБА_3, а будинок в с. Бедриківці Заліщицького району на даний час не будується , існує лише проектна документація, однак жодні роботи не проводяться із-за відсутності коштів. Крім цього, доходи позивачки є вищі ніж його.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши сторони, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до частково задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неналежним чином виконує свій батьківський обов'язок, має регулярний заробіток, а тому повинен сплачувати аліменти в частці від доходу, посилаючись на норми ст. 184 СК України.

Однак, вказаний висновок суду суперечить вимогам позивачки, які викладені в її позовній заяві.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач не надає утримання сину, хоча має місце праці і високий дохід.

Свої вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, позивачка обґрунтовує наявністю доходів, які відповідач не легалізує, однак використовує для будівництва житлового автомобіля та утримання дорогого автомобіля.

Для підтвердження вказаних обставин, позивачка долучила до справи докази про наявність у відповідача автомобіля, а також технічну та дозвільну документацію на будівництво житлового будинку в с. Бедриківці.

Даним доводам і обставинам, суд першої інстанції оцінки не дав.

Згідно ст.ст. 10,11,119 ЦПК позивач визначає зміст позовних вимог, викладає обставини, якими обґрунтовує вимоги, а суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження матеріалів справи.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, або батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Виходячи з конструкції глави 15 СК України, законодавець в ст. 184 СК України виклав як виняток конкретні обставини при яких можливе стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Воно є таким, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вирішить справу згідно з законом, що підлягає застосуванню до правовідносин сторін.

Однак, при розгляді вищевказаної справи та ухваленні рішення по суті, судом першої інстанції не було дотримано норми процесуального права, що призвели до невірного застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи та прослуханого диску технічного звукозапису вбачається, що позивачка заявила позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі і під час судових засідань свої вимоги підтримала в тому ж обсязі не змінюючи їх.

Із змісту апеляційної скарги та її пояснень в суді апеляційної інстанції вбачається, що підставами оскарження судового рішення є вихід суду першої інстанції за межі її позовних вимог, оскільки вона просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Отже, районний суд ухвалив рішення поза межами позовних вимог позивачки, що є підставою для скасування судового рішення.

Крім цього, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів в ідеальній частині, суд не перевірив матеріальне становище відповідача, що є порушенням вимог ст. 182 СК України, адже оцінюється матеріальне становище обох батьків.

Із довідки про доходи № 23 ОСОБА_4 працює в КЗ Заліщицький центр ПМСД с. Касперівці і займає посаду лікар-стоматолог, дохід якого за півроку складає 5669,18 гривень (а.с. 16).

Так, з наданої апеляційному суду довідки про заробітню плату позивачки (а.с. 66,67), вбачається, що її заробіток вдвічі вищий ніж у відповідача.

Дана обставина не була відома суду першої інстанції, однак вона є важливою при оцінці обґрунтованості вимог позивачки.

Отже, оскільки ОСОБА_3 заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а обов'язок суду розглядати цивільні справи в межах заявлених стороною вимог, тому рішення слід скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні її позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Заліщицького районного суду від 09 червня 2015 року скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6