РІШЕННЯ

Іменем України

14.12.2015 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_8 районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради, ЛКП «Сокільницьке», Управління комунальної власності Департаменту економічної політики ОСОБА_7 міської ради, відділу приватизації житла Франківського району м.Львова, за участю третьої особи Органу опіки і піклування ОСОБА_8 районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради про визнання права на житло, визнання недійсним ордеру, визнання недійсним наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики ОСОБА_7 міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, виселення відповідачів та вселення позивача,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, до початку розгляду справи по суті змінив предмет позову та просив визнати за ним право на житло квартиру АДРЕСА_1, визнати недійсним ордер на житлове приміщення від 11.04.2014 року №0004510, визнати недійсним Наказ Управління комунальної власності Департаменту економічної політики ОСОБА_7 міської ради від 28 серпня 2014 року №268-Ж-Ф у частині передачі у власність громадян ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2, визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2, виселити ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_2, вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_3.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що з 22.07.1986 року був прописаний та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Окрім нього у квартирі жив та був прописаний з 10.11.1978 року його брат ОСОБА_9. 12.09.2008 року ОСОБА_9 подав позов до Франківського районного суду м.Львова про анулювання його реєстрації у квартирі. 02.04.2009 року Франківським районним судом м.Львова винесено заочне рішення, позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_1 задоволено, визнано ОСОБА_1 таким що втратив право користування житловим приміщенням та анульовано його реєстрацію у квартирі АДРЕСА_4. Повідомлень про слухання справи він не отримував, заочне рішення суду йому не направлялося про його існування він не знав. 30.10.2013 року помер його брат ОСОБА_9. Після його смерті він дізнався від працівників ЛКП «Сокільницьке» про те, що знятий з реєстрації в квартирі АДРЕСА_5. 02.12.2013 року його представник подав в суд заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 06.05.2014 року заочне рішення Франківського районного суду м.Львова про визнання його втративши право на житло від 02.04.2009 року скасовано, а 10.07.2014 року провадження у справі закрито, у звязку із смертю позивача, його брата ОСОБА_9

Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не зявились.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив, надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що ОСОБА_2 є матірю одиначкою, яка самостійно виховує чотирьох неповнолітніх дітей. У встановленому Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, порядку відповідач ОСОБА_2 та неповнолітні члени її сімї перебували у списку для першочергового надання житла. 11.04.2014 року виконавчим комітетом ОСОБА_7 міської ради було видано ордер №0004510 ОСОБА_2 з сімєю з 5-ти осіб, на право заняття житлового приміщення за адресою м. Львів, вул. Наукова, 13/75 у м. Львові.

Представник відповідача ОСОБА_7 міської ради та виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради, представник відповідача ОСОБА_8 районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи органу опіки та піклування ОСОБА_8 районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача ЛКП «Сокільницьке», Управління комунальної власності Департаменту економічної політики ОСОБА_7 міської ради в судове засідання не зявились про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача відділ приватизації житла Франківського району м. Львова в судове засідання не зявився надіслав на адресу суду письмові пояснення в яких вказав, що наказ Управління комунальної власності ЛМР №268-ЖФ від 28.08.2014 року про приватизацію квартири АДРЕСА_6 був прийнятий на підставі поданих заявниками сімєю ОСОБА_2 документів, передбачених чинним законодавством. Приватизація квартири була здійснена відповідно до вимог чинного законодавства України. Просив справу розглядати без його участі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 знято з реєстрації з квартири АДРЕСА_7 на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 02.04.2009 року.

Відповідно до листа голови ОСОБА_8 районної адміністрації від 11.11.2013 року за №4-35-2620 у звязку із смертю основного квартиронаймача на території Франківського району у листопаді 2013 року звільнилась квартира №75 на вул.Науковій, 13. Згідно з витягом з протоколу №16 засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі від 12.11.2013 року розглянули лист ОСОБА_8 районної адміністрації від 11.11.2013р. №4-35-2622 щодо звільнення квартири №75 у будинку №13 на вул.Науковій та вирішили погодити надання даної квартири ОСОБА_2. 11.04.2014 року на підставі рішення міськвиконкому від 07.04.2014 року за №235 на квартиру АДРЕСА_8 видано ордер ОСОБА_2 з сімєю в складі 5-ти осіб.

Ч.1 та ч.2 ст.58 Житлового кодексу України передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Згідно із ст.59 Житлового кодексу України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

В судовому засіданні не встановлено порушень вимог законодавства при видачі ордеру ОСОБА_2

Разом з тим, суд не приймає як доказ ксерокопію акту обстеження житлового приміщення від 05.11.2013р. оскільки позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 являються сусідами квартири АДРЕСА_9, а також не надано доказів, що ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 являються майстрами ЛКП «Сокільницьке» та підписували вказаний акт. Крім цього вказаний акт суперечить інформації наданої головою ОСОБА_8 районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради від 11.11.2013р. про те, що квартира АДРЕСА_9 є вільною. З тих самих підстав судом не приймаються до уваги як доказ копії двох пояснень наданих адвокату ОСОБА_15 громадянами ОСОБА_16 та ОСОБА_17

Зважаючи на викладене підстав для визнання ордеру на житлове приміщення від 11.04.2014 року №0004510 недійсним, на думку суду, немає.

З цих підстав не підлягає до задоволення і вимога про визнання за позивачем права на житло квартиру АДРЕСА_10 та вселення його у квартиру.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири(будинку) житлового приміщення у гуртожитку. Ч.3 вказаної статті передбачено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Судом встановлено, що станом на серпень 2014 року сімя ОСОБА_2 складалась з пяти осіб, які використовували квартиру АДРЕСА_11 на умовах найму та постійно в ній проживали. Таким чином наказ Управління комунальної власності №268-Ж-Ф від 28.08.2014р. «Про передачу квартир (будинків) у власність громадян» в частині передачі у спільну сумісну власність громадянам ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 квартири за адресою АДРЕСА_12 є законним та скасуванню не підлягає.

З цих підстав не підлягають до задоволення вимоги щодо визнання свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_13 та виселення відповідачів із вказаної квартири.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60,208-209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Дзеньдзюра С.М.