Справа № 462/6560/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Залізничний районний суд м. Львова в складі : головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Гули М.І., за участю представника стягувача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи ОСОБА_2, Приватне акціонерне товариство «Західно-Український Консорціум» на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Стягувач Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду із скаргою, в якій зазначив, що 17.09.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2, виданого Залізничним районним судом м. Львова 10.09.2014 р., про стягнення солідарно з ПАТ «Західно-Український Консорціум» та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість у розмірі 585 948, 22 дол. США та 148 911 грн.23 коп. пені, а також судові витрати в розмірі 3 441 грн.00 коп. Вважає такі дії Державного виконавця незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню та просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Представник стягувача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав вимоги, спросив скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 17.09.2015 р.

Представник ВДВС у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги був попереджений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Боржники ОСОБА_2 та ПАТ «Західно-Український Консорціум» у судове засідання не зявились, про час та розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги скаржника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що за рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ПАТ «Західно-Український Консорціум» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість у розмірі 585 948, 22 дол. США та 148 911 грн.23 коп. пені, а також судові витрати в розмірі 3 441 грн.00 коп. На виконання зазначеного рішення 10.09.2014р. було видано виконавчий лист, який скеровано Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 17.09.2015 р. (ВП №48769386) відмовлено у відкритті виконавчого провадження . Постанова мотивована тим, що суд, постанавлюючи своє рішення, не навів у його мотивувальній частині розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Вважає, що оскільки на день ухвалення рішення курс долару становив 1166,0821 грн. за 100дол.США, сума боргу становить 6832637,31грн. і тому виконавчий документ предявлено не за підвідомчістю виконання рішення.

Суд вважає доводи державного виконавця не заслуговують на увагу , оскільки згідно зі ст.. 21 Закону «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобовязання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Пунктом 3.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 визначено, що підставою для вжиття заходів примусового виконання рішень є виконавчий документ, який пред'явлений до виконання в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку. При цьому виконавчий документ має відповідати вимогам статті 18 Закону.

Суд не приймає до уваги посилання Державного виконавця на положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» щодо обовязку суду, у мотивувальній частині рішення, навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, як на підставу про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки як у відповідності до пункту 4 статті 18 Закону, у виконавчому документі знаходить своє відображення резолютивна частина рішення суду, а не мотивувальна, а тому наявність чи відсутність у мотивувальній частині судового рішення інформації щодо вищевказаних розрахунків жодним чином не впливає на обовязок державного виконавця пов'язаний з необхідністю примусового виконання рішення суду.

Також суд враховує, що державний виконавець не реалізував своє право, визначене ст..221 ЦПК України, на звернення до суду щодо розяснення рішення , якщо воно йому незрозуміло.

Крім того, суд звертає увагу на те, що сума зобовязання зазначена у виконавчому документі визначена частково в іноземній валюті (окрім суми судового збору та суми пені), а саме в доларах США, на момент предявлення виконавчого документа до виконання (станом на 07.09.2015 р.) курс вищевказаної валюти по відношенню до гривні становив 2194.2791 за 100 доларів США, то відповідно сума зобовязань Боржника за виконавчим документом, з урахуванням суми судового збору та пені, становила 13 008 056,18 грн., тобто більше 10 000 000 гривень, а тому, на думку Стягувача, у Державного виконавця були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, відмовивши АТ «Укрексімбанк» у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець порушив законні охоронювані права та інтереси останнього.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212, 214- 215, 218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи ОСОБА_2, Приватне акціонерне товариство «Західно-Український Консорціум» на дії державного виконавця.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 17.09.2015 року.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 17.09.2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Копія вірна.

Суддя Н.М. Румілова