Справа № 337/ 4257/15-ц
Провадження № 2/337/1732/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя особа Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про виселення,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про виселення.

У позові вказали, що вони зареєстровані та мешкають у квартирі АДРЕСА_1. З 2004 року квартира приватизована, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 14052 від 13.01.2004 року, яке видане Хортицькою районною адміністрацією Запорізькій міській ради. Відповідно до свідоцтва про право власності, квартира належить їм в рівних частках, кожному по 1/2 частині. До 1997 року у квартирі разом з ними проживала відповідачка, яка потім виїхала до свого чоловіка та проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_2. У жовтні 2014 року на прохання ОСОБА_3, її разом з донькою вони пустили проживати у зазначену квартиру. За час проживання відповідачка оплату за комунальні послуги не здійснювала. ОСОБА_1 неодноразово зверталася у правоохоронні органи з заявами про фізичне насилля з боку ОСОБА_3, за що остання була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.. 173 ч.1 КУпАП. Оскільки у квартирі склалися нестерпні умови для проживання, відповідачка добровільно не бажає висилятися, просили виселити ОСОБА_3 та її неповнолітню доньку ОСОБА_3 з квартири без надання іншого житлового приміщення.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надавши суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позов просить задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав. Суду пояснив, що ОСОБА_3 є його рідною сестрою по матері. З Матірю у них склалися непрості стосунки, вони постійно сваряться між собою, крім того ОСОБА_3 свариться і з ним, навіть здійснювала замах на нього, у звязку з чим він звертався до правоохоронних органів. Оплату за квартиру відповідачка не здійснює. З квартири ОСОБА_3 виписалася добровільно, коли переїхала проживати до чоловіка, зараз вона ніде не зареєстрована. У спірну квартиру ОСОБА_3 вселилася з жовтня 2014 року, спочатку попросилася переночувати одну ніч, потім ще просилася залишитися на два дні, а далі стала проживати у квартирі. З вересня 2015 року ОСОБА_3 разом з дитиною виїхала з квартири, вони з цього часу у квартирі не проживають, але їх речі частково ще залишилися у квартирі, ОСОБА_3 їх не забирає. Просить висилити ОСОБА_3 з її дочкою із спірної квартири, хоч вони там і не проживають, бо у майбутньому вона може предявити претензії щодо житла та своїх речей.

Представник ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ОСОБА_5 підтримав їх позов та просить його задовольнити. Суду пояснив, що дійсно ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживає, але вона там зявляється регулярно, проте надати цьому докази, він не може. Вона тимчасово виїхала з квартири, бо ховається від суду.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання неодноразово не зявилася, поважну причину не явки суду не повідомила, про слухання справи сповіщалася належним чином, шляхом надсилання рекомендованими листами на її адресу судових повісток, копії позову та додатків до нього. Про знаходження справи у суді ОСОБА_3 була обізнана, оскільки надавала суду клопотання про відкладення справи для звернення до фахівця за захистом своїх прав.

Як вбачається з довідки адресно - довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 10.09.2015 року (а.с. 30), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, за рішенням суду у 2006 році.

У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_3 від 09.10.2015 року, якою остання зверталася до суду з заявою про відкладення розгляду справи, у якій вказала адресу місця свого проживання: м.Запоріжжя, бул. Будівельників,9, кВ. 135.

За вказаною адресою ОСОБА_3 повідомлялася про слухання справи судом 03.12.2015 року, повістку з викликом до суду отримала особисто, про що у матеріалах справи є докази, у судове засідання не зявилася, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, по наявним у справі документам.

Представник третьої особи служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради ОСОБА_6 просить ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини.

Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_5, представника третьої особи, суд вважає, що позовні вимоги позивачів задоволенню не підлягають у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 27, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 і ОСОБА_2, що підтверджується довідкою № 1239 від 11.06.2015 року (а.с. 61).

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 14052 від 13.01.2004 рокуАДРЕСА_3, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Лахтинська, 19 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2, кожному по 1/2 частині (а.с. 18).

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про виселення з квартири через неможливість сумісного проживання, бо ОСОБА_3 влаштовує у квартирі постійно сварки.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст.. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та зясовано в ході розгляду справи судом, спірна квартира АДРЕСА_4, належить позивачам на праві власності. Відповідачка ОСОБА_3 та її неповнолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстрації у вказаній вище квартирі не мають.

З пояснень позивача ОСОБА_2 вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 разом з неповнолітньою дитиною не проживають у спірній квартирі з вересня 2015 року. Вказане підтверджується і заявою ОСОБА_3 від 09.10.2015 року, отриманою судом 09.10.2015 року, у якій ОСОБА_3 вказує адресу свого місця проживання: м.Запоріжжя, бул. Будівельників, 9, кВ. 135, а тому даний факт унеможливлює прийняття рішення про виселення відповідачки із спірної квартири, оскільки для її виселення необхідно встановити факт проживання ОСОБА_3 у квартирі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 пояснив суду, що з вересня 2015 року ОСОБА_3 разом з дитиною виїхала з квартири, вони з цього часу у квартирі не проживають, але їх речі частково ще залишилися у квартирі, ОСОБА_3 їх не забирає. Просив висилити ОСОБА_3 з її дочкою із спірної квартири, хоч вони там і не проживають, бо у майбутньому вона може предявити претензії щодо житла та своїх речей.

З вказаного вище вбачається, що прийняття рішення судом про виселення відповідачки із спірної квартири, необхідно позивачам для уникнення складнощів у майбутньому щодо користування вказаним житлом та предявлення ОСОБА_3 претензій щодо її речей.

Враховуючи вищевказане, суд вважає що позовні вимоги позивачів про виселення відповідачки із спірної квартири разом з неповнолітньою дочкою, не підлягають задоволенню. Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення суми сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя особа Служба ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради про виселення, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик