АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7848/15 Головуючий 1 інстанції Бугера О.В.
Справа № 644/5515/15-ц Доповідач Кружиліна О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кружиліної О.А.,

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Паломіно ОСОБА_1

на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року

за скаргою Паломіно ОСОБА_1, зацікавлені особи державний виконавець Орджонікідзевського Відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, заступник начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 на бездіяльність та незаконні дії посадових осіб державної виконавчої служби, -

в с т а н о в и в:

26 травня 2015 року Паломіно ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність та незаконні дії посадових осіб державної виконавчої служби, повязані з невиконанням рішення Апеляційного суду Харківської області від 15.12.2011 року про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, в якій просив визнати незаконними їх дії та бездіяльність.

В обґрунтування вимог скарги посилався на те, що його біологічний батько ОСОБА_4, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, не сплачував на його користь аліменти 17 років, борг станом на 10.08.2012 року складає 27 961,99 грн.

Протягом майже двох років на його чисельні письмові заяви про надання інформації про стан заборгованості з аліментів, ДВС йому не відповідала.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2011 року позов Паломіно ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь Паломіно ОСОБА_1 суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2010 року до 01.03.2011 року в сумі 1 438,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Паломіно ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15 грудня 2011 року апеляційну скаргу задоволено частково.

Змінено рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2011 року.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь Паломіно ОСОБА_1 суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2010 року до 10.02.2011 року в сумі 8 223,21 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін.

17 травня 2012 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист.

14 листопада 2014 року він отримав відповідь від 29.09.2014 року за підписом заступника начальника Управління ДВС ОСОБА_3 з повідомленням про закриття виконавчого провадження 05.06.2014 року, з чим він категорично не згоден.

Закриття виконавчого провадження вважає неможливим оскільки боржник має реєстрацію в м.Харкові, є порядною людиною, не хворий, не є наркоманом та пяницею, не заперечує сплачувати аліменти, про що свідчать його пояснення в матеріалах виконавчого провадження.

Постанову про закриття виконавчого провадження та виконавчий лист направлено на адресу стягувача в Україні, однак і він, і його родичі громадяни ОСОБА_5.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 28 вересня 2015 року поновлено строк на звернення зі скаргою до суду.

Скаргу Паломіно ОСОБА_1 на бездіяльність та незаконні дії посадових осіб державної виконавчої служби, повязані із невиконанням рішення Апеляційного суду Харківської області від 15.12.2011 року про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою, Паломіно ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив частково скасувати ухвалу, а саме в частині невизнання судом бездіяльності та незаконних дій посадових осіб державної виконавчої служби, повязаних з невиконанням рішення Апеляційного суду Харківської області від 15.12.2011 року про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом першої інстанції обставин справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, згідно зі статтею 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37-38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відмовляючи у задоволенні скарги Паломіно ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 383, 386, 387 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», з врахування розяснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» та тих обставин, що будь-яких звернень безпосередньо до державного виконавця, Управління ДВС ГУЮ у Харківській області від заявника не надходило. Два звернення заявника, що були отримані Управлінням ДВС ГУЮ у Харківській області, з ДВС України та Генеральної прокуратури України, були розглянуті, відповідь спрямована на адресу заявника, зазначену ним в скаргах. Суд дійшов до висновку, що з боку старшого державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 та Управління ДВС Головного управління юстиції у Харківській області не було допущено порушення прав заявника.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає, що суд постановив ухвалу з додержанням вимогу закону.

Судовим розглядом встановлено, що у травні 2012 році до Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ звернувся представник Паломіно ОСОБА_1 ОСОБА_6 з заявою про прийняття на виконання виконавчого листа №2029/2-1813 виданий 17 травня 2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь Паломіно ОСОБА_1 суми неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2010 року по 10.02.2011 року в сумі 8 223 грн.21 коп.

Як вбачається з виконавчого провадження, яке було предметом дослідження у суді апеляційної інстанції, до зазначеної заяви додана довіреність, якою Паломіно ОСОБА_1 уповноважив свого представника ОСОБА_6 на невизначений строк вести всі справи, повязані з аліментами в усіх судових органах з правом отримання грошей за судовим рішенням у тому числі й отримувати виконавчий лист.

Оскільки вжиті державним виконавцем заходи направлені на виявлення майна боржника виявилися безрезультатними, 05 червня 2014 року відповідно до пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно з реєстром на відправлення № 9 від 04 вересня 2014 року через почтове відділення № 7 м. Харкова Орджонікідзевський ВДВС ХМУЮ на адресу представника Паломіно ОСОБА_1 - ОСОБА_6, згідно з повноваженнями, передбаченими довіреністю, направив рекомендованим листом копію постанови про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа за адресою, зазначеною представником.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги Паломіно ОСОБА_1 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, оскільки дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ при виконанні виконавчого провадження за № 32800785 відповідали Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 , 313-315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Паломіно ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_7