РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/4050/15-ц

Провадження № 2/700/945/15

22 грудня 2015 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.

при секретарі: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Лисянського району Черкаської області, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно після смерті тітки за законом, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30 квітня 2012 року померла його тітка, ОСОБА_2. Він звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно втрачений, тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить додатково визнати поважними причини пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з таких підстав.

30 квітня 2012 року померла ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 176845.

Згідно свідоцтва про народження позивача, його мати є ОСОБА_3. Відповідно до свідоцтва про народження матері позивача та її свідоцтва про одруження, її батьком є ОСОБА_4. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_4. Відтак, померла ОСОБА_2 є тіткою ОСОБА_1, позивача у справі.

З паспорта позивача та довідки селищної ради №5069 від 27.10.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 а, де і померла, а позивач до цього часу зареєстрований за вказаною адресою.

За викладених обставин, позивач фактично прийняв спадщину, не зважаючи на те, що заяву до нотаріальної контори своєчасно не подав, отже в силу ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем майна померлої, який прийняв спадщину.

Згідно витягу з технічної документації, на померлу ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,61 га. в межах Лисянської селищної ради Лисянського району Черкаської області. Крім цього, до спадкового майна входить майновий пай в КСП «Поділ» згідно сертифікату ЧЕ-Х № 148813.

Згідно повідомлення Лисянської державної нотаріальної контори та витягу з спадкового реєстру, після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

Постановою Державного нотаріуса від 30 жовтня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 зокрема в звязку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно оголошення в газеті «Понад Тікичем» №5(1236) від 19.01.2013 року, втрачений державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ №157838 виданий Лисянською селищною радою 07.09.2004 року на імя ОСОБА_2 вважати недійсним.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

За викладених обставин, у суду не має підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем надано всі належні та допустимі докази законності та обґрунтованості своїх позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1265, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що становить площу 3,61 га. в адмінмежах Лисянської селищної ради Лисянського району Черкаської області, що належала померлій 30.04.2012 року ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЯБ № 157838 від 07 вересня 2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майновий пай КСП «Поділ» в розмірі 4722 грн., що належав померлій 30.04.2012 року ОСОБА_2 на підставі майнового сертифікату серії ЧЕ-Х №148813 виданого Лисянською селищною радою 25 лютого 2004 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур