Справа № 539/3787/15-ц
11 грудня 2015 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Матвієнка В. М.
при секретарі - О.А.Павличенко
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особою , що втратила право користування жилим приміщенням ,
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання його особою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованому в АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що вона являється власником вищевказаного будинку в якій зареєстрований її син ОСОБА_3 , відповідач у справі.
У 2000 році ОСОБА_3 добровільно виїхав із вищевказаного помешкання до Росії, забравши свої речи , за вказаною адресою не проживає з того часу, ніяких стосунків з сім'єю не має, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, його особистих речей у будинку немає. Через реєстрацію у будинку відповідача порушуються права позивача, як власника будинку.
Враховуючи те що ОСОБА_3 не проживає у будинку понад 14 років без поважних причин, самовільно залишивши його у 2000 року позивачка прохає визнати ОСОБА_3 особою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованим в АДРЕСА_1,.
У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, прохав їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився повторно , причину своєї неявки суду не повідомив, викликався в судове засідання через ЗМІ.
Третя особа - ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги, прохає їх задовольнити підтверджуючи суду, що його син ОСОБА_3 в будинку по АДРЕСА_1 не проживає з 2000 року, у добровільному порядку свою реєстрацію в будинку не знімає.
Суд, враховуючи думку представника позивача , достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку , від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши обставини, докази справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Встановлено, що позивачка ОСОБА_2 являється власником будинку АДРЕСА_1, в якій зареєстрований її син ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 21.04.2008 року, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно , довідкою про склад сім"ї.
Встановлено, що у 2000 році ОСОБА_3 добровільно виїхав із вищевказаного помешкання до Росії, забравши свої речи , за вказаною адресою не проживає з того часу , ніяких стосунків з сім'єю не підтримує, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, його особистих речей у будинку немає, питання про вселення ніколи не ставив ,що підтверджується актом вуличного комітету.
Факт не проживання з 2000 року ОСОБА_3 у будинку по АДРЕСА_1 також підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 Через реєстрацію у будинку відповідача порушуються права позивача, як власника будинку.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності понад один рік без поважних причин.
Судом встановлено, що відповідач не проживає без поважних причин в будинку по АДРЕСА_1 більше 14 років отже втратив право користування цим житловим приміщенням.
Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів відповідає вимогам ст. 16 ЦК України.
Враховуючи вищенаведене, інтереси позивача, як власника будинку , відсутність відповідача у спірному будинку понад один рік суд визнає позовні вимоги правомірними , які підлягають задоволенню.
Судові витрати позивач взяв на себе, прохає їх не стягувати.
Керуючись ст.16, 405 ЦК України ,
ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України суд,
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити .
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Матвієнко В. М.