У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., НагорнякаВ.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на нежитлове приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Луганської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він є членом КСП ім. К. Маркса Старобільського району Луганської області та після розпаювання отримав свідоцтво про право власності на майновий пай серії ЛУ № 110445 від 14 листопада 2003 року, згідно якого його частка визначена у розмірі 14 969грн. Крім того, він є власником майнового паю (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 від 13 листопада 2003 року згідно свідоцтва про право на спадщину, відповідно до якого його частка визначена у розмірі 5 381грн. Згідно договорів купівлі-продажу йому належать майнові паї відповідачів на суму 45 358 грн.

Позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частину зерносховища навпроти ЗАВу за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 27 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину зерносховища навпроти ЗАВу за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 15 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 При цьому апеляційний суд встановивши, що на час розгляду справи відповідачами за даним позовом зазначено тільки ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які вже не були співвласниками майна КСП та те, що при вирішенні питання про визнання права власності на майно, а саме на 1/2 частину зерносховища навпроти ЗАВу за адресою: АДРЕСА_1 необхідно було у якості співвідповідачів залучити усіх осіб, які є співвласниками загального пайового фонду майна КСП ім. К. Маркса відповідно до списку осіб, затвердженого зборами співвласників і оскільки місцевий суд при розгляді даного позову вирішив питання про їх права та обов'язки, дійшов правильного висновку про скасування рішення місцевого суду та відмову у позові про визнання права власності на зазначене майно з цих підстав.

За таких обставин колегія суддів погоджується із рішенням суду апеляційної інстанції та при цьому враховує правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 21 січня 2015 року, у справі № 6-204цс14, відповідно до якого виходячи із змісту ст. ст. 11, 33 ЦПК України суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог і не може самостійно, без клопотання позивача замінювати первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

У зв'язку з цим слід визнати, що рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника вищезазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Луганської області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: