АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником за довіреністю ОСОБА_1, на ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 04 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Талісман-Страхування», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», третя особа - ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

встановила:

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ПрАТ «СТ «Талісман-Страхування», ПрАТ «Страхова компанія «Україна», третя особа - ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 04 листопада 2015 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України у зв»язку із непідсудністю справи цьому суду.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на помилковість висновків суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Колегія суддів ухвалила слухати справу за відсутності нез»явившихся осіб на підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи правильність підсудності подання позовної заяви згідно із доводами позивача, суд першої інстанції зазначив, що оскільки вимоги до страхових компаній є вимогами про виплату страхового відшкодування, а не відшкодуванням шкоди, при цьому, вимоги до ОСОБА_3 є похідними від вимог до страховиків, то не підлягає застосуванню ч.6 ст.110 ЦПК України. Місцезнаходження (місце проживання) відповідачів також не відноситься до території Подільського району м.Києва.

З такими висновками колегія суддів погодитися не може.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ч.6 ст.110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем завдання шкоди.

З обставин справи убачається, що предметом позовних вимог є право власника майна на відшкодування шкоди, що завдана належному йому автомобілю внаслідок ДТП, яка сталася у м.Києві по вул. Фрунзе, 117 з вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність яких застрахована у ПрАТ «СК «Україна» та ПрАТ «СК «Талісман-Страхування», відповідно.

Окрім того, оскільки шкода завдана з вини двох осіб, позивач також просила визначити ступінь вини кожного із зазначенням у позовних вимогах процентного співвідношення, яке обґрунтувала у доводах позовної заяви.

Вимоги позивача ґрунтуються на підставах відшкодування шкоди, що встановлені Цивільним кодексом України та участі у такому відшкодуванні страхових компаній у випадках, що також встановлені Закон України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Законом України «Про страхування».

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон, зокрема спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Страхове відшкодування є терміном, який означає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Тобто, метою цього закону є, зокрема, захист майнових інтересів потерпілої особи у спосіб відшкодування їй шкоди, що заподіяна особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована.

Термін «страхове відшкодування» не змінює суті та підстави права особи на відшкодування внаслідок заподіяння шкоди.

Відтак, висновки суду першої інстанції в цій частині є необґрунтованими.

Окрім того, висновки суду, що вимоги до одного із винуватців ДТП є похідними в силу ст.1194 ЦК України, також необґрунтовані, оскільки похідними слід вважати ті вимоги, на вирішення яких докорінно впливає вирішення ключових вимог у відповідний спосіб. Натомість, обсяги відповідальності заподіювача шкоди можуть бути змінені (збільшені, зменшені) або виключені, в залежності від присудженого зі страховика та ліміту страхування.

Як убачається з тексту позовної заяви, позивач такі вимоги обґрунтовує як самостійні, оскільки шкоду завдано з вини двох осіб та перед судом заявляються вимоги про визнання ступеню відповідальності кожного із учасників із зазначенням процентного співвідношення. З урахуванням фактично виплаченого страхового відшкодування позивач вважає, що шкоду зобов»язана відшкодувати ПрАТ «СК «Талісман-Страхування», з урахуванням фактично виплаченого, та особисто ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Україна» з урахуванням ліміту відповідальності та його перевищення.

Відтак, висновки суду першої інстанції про непідсудність справи не ґрунтуються на положеннях закону.

Відповідно до ч.3 ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, поданою представником за довіреністю ОСОБА_1, задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 04 листопада 2015 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов