АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7457/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 22-ц/789/952/15 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Гурзель І. В.,

при секретарі ОСОБА_1

з участю представника апелянта та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні його позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити зменшивши розмір аліментів.

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було враховано народження дитини у другому шлюбі у зв'язку із чим він немає можливості сплачувати аліменти дітям від першого шлюбу.

Представник апелянта в суді апеляційної інстанції пояснив, що у позивача народилась третя дитина, довіритель платить значні суми на утримання двох дітей від першого шлюбу, це ущемляє інтереси третьої дитини і породжує її нерівноцінне матеріальне забезпечення, оскільки у ОСОБА_3 майже не залишається коштів від отриманої пенсії.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 заперечила доводи апеляційної скарги і пояснила, що вони із позивачем до 2011 року жили в шлюбі та збудували на вул. Волинській, 28 в м. Тернополі ще один житловий будинок, який має 11 кімнат з окремими санвузлами. Фактично це є готель, який ОСОБА_3 здає в оренду. Даний будинок не здано в експлуатацію. Про таке використання вказаного будинку свідчать квитанції зі сплати послуг за водопостачання та електроенергію в розмірах понад 400 грн. щомісячно за кожну із них. Окрім цього, у позивача є половина незареєстрованого будинку в с. Золотники, а також дачний будинок, який також офіційно на нього не оформлений. Враховуючи те, що позивач має нерухомість та значні доходи з неофіційної здачі в оренду житлових кімнат, просить рішення суду залишити без змін, врахувавши інтереси усіх дітей на рівноцінне матеріальне забезпечення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши сторін, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02.06.2015 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів сторонами не оскаржується.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся із позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються в користь ОСОБА_2Л на двох дітей, шляхом визначення їх в твердій сумі по 250 грн на кожну дитину, посилаючись на 3-тю групу інвалідності, безробіття, незначну пенсію та народження третьої дитини в новому шлюбі.

Відмовляючи у позові про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не доведено погіршення матеріального становища його та третьої дитини, який був би підставою для зменшення розміру аліментів.

З вказаним висновком суду погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішеннями суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Судом першої інстанції встановлено, що рішеннями апеляційного суду Тернопільської області з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти: на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 гривень та на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу.

Із розрахунку заборгованості по аліментах на сина ОСОБА_6 №987/06-12 від 05.03.3015 року, вбачається, що державним виконавцем за 2014 рік нараховувалось 349,67 грн. щомісячних аліментів на його утримання, лише в грудні 2014 року ОСОБА_3 частково погашено борг. Непогашеним є борг в сумі 1048 грн.(а.с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що після ухвалення вказаних рішень позивач зареєстрував новий шлюб із ОСОБА_7, від якого народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 3).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що друга дружина ОСОБА_3 на даний час знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною і отримує щомісячну матеріальну допомогу на дитину в розмірі 850 грн. до досягнення дитиною трирічного віку.

З оглянутої судом апеляційної інстанції фотографії із супутника вбачається, що на вул. Волинській, 28 в м. Тернополі розташовано два житлових будинків (а.с. 81). Вказані жилі будинки не зареєстровані за ОСОБА_3Т, оскільки він не оформив своїх спадкових прав. Дана обставина визнана представником апелянта

Згідно п.1 ч.1 ст. 182 СК України, при визначення розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини.

Таким чином, аналізуючи в сукупності встановлені обставини справи в контексті норм матеріального права, суд першої інстанції зробив вірний та обґрунтований висновок, про те що ОСОБА_3 не доведено, що сукупний розмір існуючих аліментів на дітей від першого шлюбу погіршує матеріальне становище третьої дитини.

Вказаний висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9