Провадження №2/686/6533/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, тертя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онука,-

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом в якому зазначила, що вона є бабусею ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_4 є її донькою та відповідно матірю дитини. До шести років ОСОБА_5 донька та онук проживали разом з нею та саме вона переважно опікувалися ОСОБА_5, дбала про його фізичний та духовний розвиток. Після того, як вона подарувала доньці квартиру та ОСОБА_5 пішов до першого класу, відповідачка повністю заборонила їй бачити онука та спілкуватися з ним. Проживаючи окремо від нею у ОСОБА_5 погіршився стан здоровя, останній перебуває на обліку з приводу сколіозу грудного відділу хребта, у кардіолога та у ЛОР-лікаря. Зазначає, що відповідач у справі, через свою зайнятість на роботі не в змозі створити сину належних умов для навчання, виховання та лікування. Натомість зазначає, що вона працювала медсестрою у Хмельницькій обласній лікарні, є пенсіонеркою та весь свій вільний час може присвятити онуку, стежити за його станом здоровя, належним харчуванням та вихованням. Також зазначила, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.03.2014 року відповідача зобовязано надавати їй можливість спілкування з онуком та визначені способи такого спілкування. Разом з цим остання вказане рішення суду не виконує. За таких обставин просить суд зобовязати відповідача надавати їй можливість спілкуватися ОСОБА_5 та брати участь у його вихованні щоденно, дозволивши їй забирати онука із школи і до повернення матері з роботи займатися його належним харчуванням, допомагати йому виконувати шкільні завдання, його позашкільне життя, а також можливість спілкуватися з онуком під час шкільних канікул в період коли мати на роботі.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що останніх пять років, через неприязні стосунки з відповідачкою вона не має можливості спілкуватися зі своїм онуком. Після того, як відповідач разом з онуком переїхали від неї та стали проживати окремо, онук став погано себе почувати. Відповідач, через зайнятість на роботі, не може приділяти належної уваги сину, його вихованню, вимушена залишати онука у школі після уроків, у звязку з чим останній погано харчується. Зазначила, що вона дуже кохає свого онука та бажає аби він був поряд з нею весь свій вільний час. 25.03.2014 року рішенням суду їй була встановлена періодичність побачення з онуком, проте вказане рішення відповідачкою не виконується. До того ж вважала, що визначена судом періодичність спілкування з онуком не відповідає інтересам як дитини так і її, та просила додатково визначити їй можливість щоденно забирати онука зі школи до приходу матері з роботи, проводити з ним весь час канікул.

Відповідач позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що її син відвідує перший клас гімназії та залишається після уроків й додатково займається з вчителями. Навчається у він добре та має гарні відмітки по всіх предметах. Вона працює, одружена приділяє належну увагу сину. Нею для сина створені всі належні умови та для його розвитку, навчання та виховання. Твердження відповідача про поганий стан здоровя сина не відповідає дійсності. Рішенням суду її зобовязано надавати позивачці можливість бачити онука та визначена судом періодичність цих побачень. Вона жодним чином не перешкоджає останній у такому спілкуванні, проте сам ОСОБА_5 не бажає спілкуватися з бабусею, про що свідчать складені державними виконавцями відповідні акти. Зазначила, що з огляду на вік сина (йому 11 років) він не може бути завжди поруч з бабусею, як вона того хоче. При цьому жодних заперечень проти того, аби син спілкувався з бабусею вона не має, проте заставити сина бути з останньою вона також не може. Вважала, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, та будуть суперечити інтересам як самої дитини, так і її інтересам, як матері.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, вважала його безпідставним. Надала суду пояснення, аналогічні поясненням відповідача.

Представник третьої особи служби у справах дітей Хмельницької міської ради заперечила проти задоволення позову. Зазначила, що рішенням суду вже був визначений порядок спілкування позивачки з онуком, він повністю відповідає інтересам дитини та підстав для визначення додаткових способів участі останньої у спілкуванні з дитиною не має. Також просила врахувати, що відповідачкою створені належні умови для розвитку та виховання дитини, відомостей про те, що остання не належним чином виконує свої батьківські обовязки не має. З огляду на це, а також ставлення самої дитини до позивачки, вважала, що підстав для задоволення позову не має.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Відповідно до ст.263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є бабусею малолітнього сина відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.03.2014 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 20 травня 2014 року, позов ОСОБА_1 був частково задоволений: надано ОСОБА_1 спілкуватися зі своїм онуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та брати участь у його вихованні за місцем проживання останнього: АДРЕСА_1 щочетверга з 18 години 30 хвилин до 20 години та щосуботи з 9 години до 13 години в присутності матері.

Приймаючи вказане рішення суд першої та апеляційної інстанції виходи з того, що саме такий спосіб участі бабусі у спілкуванні з онуком, його вихованні, з урахуванням встановлених обставин у справі (в тому числі і ставлення онука до бабусі) максимально відповідає інтересам дитини.

Звертаючись з вказаним позовом позивач, обґрунтовуючи необхідність визначення їй додаткових способів участі у вихованні та спілкуванні з онуком покликалася на те, що фактично вищевказане рішення суду відповідачем не виконується; дитина фактично не доглядається матірю, та стан здоровя онука значно погіршився.

Разом судом позивачем не представлено суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин.

Згідно представленої відповіді №1058 від 13.08.2014 року начальника управління охорони здоровя вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, станом на 23.07.2014 рік перебував на обліку у ортопеда з приводу сколіозу грудного відділу хребта, у кардіолога та ЛОР-лікаря. Також зазначено, що на даний час мати з дитиною виконують рекомендації лікарів у повному обсязі, та дитина не потребує стаціонарного лікування.

Крім того з представленої відповіді №334 від 03.03.2015 року начальника управління охорони здоровя на запит начальника служби у справах дітей Хмельницької міської ради вбачається, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 здоровий, 23.02.2015 року проходив медичний огляд школярів; дитина доглянута, мама виконує всі розпорядження лікарів.

Суду не представлено позивачем жодного доказу та з матеріалів справи не встановлено, що відповідач безвідповідально, неналежним чином виконує свої батьківські обовязки стосовно свого сина ОСОБА_6.

Згідно психолого-педагогічної характеристики учня, виданої директором гімназії №2 від 11.12.2015 року встановлено, що ОСОБА_5 навчається у вказаному навчальному закладі з вересня 2014 року. Легко пройшов адаптацію до нового навчального закладу, в класі займає активну позицію, приймає участь у всіх шкільних заходах, має високий рівень навчальних досягнень. Важливою особою і авторитетом в житті хлопчика є мати. ОСОБА_6 знаходиться під постійним спостереженням психолога через сімейні стосунки в родині, прослідковується, що у нього виникає тривога, коли йдеться мова про членів сімї. При проведенні психологом шкоди бесід було помічено, що у ОСОБА_5 виникало нервове напруження, коли мова йшла про бабусю. Ця картина постійно спостерігалася дітьми і вчителями у класі, коли бабуся навідувала дитину. ОСОБА_6 намагався уникати розмов з останньою. За результатами спостереження та асоціативного проектування свідчать про бажання дитини жити у спокійному безконфліктному середовищі (він постійно наголошує про суперечки між мамою та бабусею), проблеми у родині викликають у дитини перевтому та внутрішню тривогу.

Фактично аналогічні висновки та обставини зазначені і у психолого-педагогічній характеристиці від 13.05.2014 року № 01-38-51, яка була дана директором спеціалізованої школи І ступеня №30, в якій навчався до того ОСОБА_5.

З представленого листа, виданого директором центру Хмельницького міського Центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 02.12.2015 року № 618/01-15 за результатами психологічного дослідження ОСОБА_5 встановлено, що дитина перебуває у психологічно комфортному стані, емоційно значущими для хлопчика є мати, вітчим, дідусь Василь, дідусь Іван, бабуся Галина, прабабуся Ганна. Виявлено негативне ставлення до бабусі ОСОБА_1. Також зазначено, що у психолога є небезпідставні припущення, що під час життя з бабусею ОСОБА_7 перебував у психотравмуючий ситуації: бабуся гіперопікувалася онуком, не дозволяла спілкуватися з однолітками.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що за зверненням матері вона проводила психологічне дослідження ОСОБА_5. Під час такого дослідження було виявлено, що в цілому дитина має комфортний психологічний стан, єдине негативне ставлення у дитини є до бабусі ОСОБА_1. Також він пояснив, що бабуся приходить до нього до школи та через це, його однолітки сміються над ним. Своє спілкування з бабусею бачить як інколи прогулятися на вулиці. Також зазначила, що наразі між матірю та бабусею існує конфлікт і це дуже впливає на стан дитини.

Суд не приймає до уваги посилання позивача в якості обґрунтування позовних вимог на те, що відповідачем не виконується рішення суду, яким встановлений порядок спілкування останньої з онуком, оскільки згідно представлених актів державних виконавців з виконання цього рішення вбачається, що відповідачем допускається та надається можливість позивачу спілкуватися з онуком у визначений судом спосіб, проте таке спілкування не відбувається у звязку з небажанням самої дитини.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання що позов є необґрунтованим, встановлення додаткових спосіб участі у спілкуванні позивача з онуком, про які вона просить суд, не відповідатимуть інтересам дитини та порушуватимуть права відповідача, як матері дитини, яка має переважне право на особисте виховання сина.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, тертя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онука залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: