Справа №592/7373/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2350/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 жовтня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Концерну «Укрросметал» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 17 березня 2014 року він був прийнятий на посаду директора по управлінню якістю Концерну «Укрросметал». 04 червня 2015 року наказом відповідача звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, проте, в день звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку, зокрема, не виплатив планові премії за 2014 рік та за 1 квартал 2015 року. В звязку з цим, просив стягнути з Концерну «Укрросметал» належні йому суми премії та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що в день його звільнення з роботи з ним було проведено розрахунок не в повному обсязі, оскільки в розрахунок не було включено планові премії за 2014 рік та за 1 квартал 2015 року. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази позбавлення його премій та повного розрахунку відповідача з ним в день звільнення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_5, яка проти скарги заперечувала, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 березня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений трудовий договір та виданий наказ № 15 про прийняття його на посаду директора по управлінню якістю Концерну «Укрросметал». Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 трудового договору позивачу був встановлений щомісячний посадовий оклад в розмірі 10000,00 грн. та передбачена виплата премій в розмірі і в порядку, передбаченому Положенням про матеріальне стимулювання, яке є невід'ємною частиною договору. Виплата премій відбувається за результатами роботи за перший, другий і третій квартали в розмірі по 20000,00 грн., а за результатами роботи за 2014 рік в розмірі 60000,00 грн. Пунктами 6, 8, 11 Положення про матеріальне стимулювання встановлено, що фактичний розмір премії позивача розраховується в залежності від результатів оцінки діяльності за ключовими показниками результативності (КРІ) у звітному періоді за відповідною формулою. Фактичний розмір премії може знаходитись в діапазоні від 0 % до 120 % від планової премії звітного періоду в залежності від результату діяльності по КРІ. При цьому, розмір фактичної премії за звітний період затверджується наказом по підприємству та виплачується в строки, встановлені законодавством України та колективним договором.

Крім того, 31 грудня 2014 року між сторонами був укладений трудовий договір, відповідно до якого позивач, залишаючись на тій же посаді, мав право на отримання посадового окладу в розмірі 12000,00 грн. Щомісячно, з 01 січня 2015 року по 31 березня 2015 року, та в розмірі 25 000,00 грн. з 01 квітня 2015 року (п. 4.1. договору) , а також на отримання премій в розмірі 18750,00 грн. за кожен квартал (п. 5 Положення про матеріальне стимулювання, що є додатком № 2 до трудового договору). Пунктами 6, 8, 10 Положення про матеріальне стимулювання встановлено, що фактичний розмір премії позивача розраховується в залежності від результатів оцінки діяльності за ключовими показниками результативності (КРІ) у звітному періоді за відповідною формулою. Фактичний розмір премії може знаходитись в діапазоні від 0 % до 120 % від планової премії звітного періоду в залежності від результату діяльності по КРІ. При цьому розмір фактичної премії за звітний період затверджується наказом по підприємству та виплачується в строки, встановлені законодавством України та колективним договором.

На підприємстві відповідача діє Колективний договір, укладений на 2013 2015 роки, одним з додатків до якого є Положення про преміювання працівників Концерну «Укрросметал». Відповідно до п. 2.2. цього Положення, премії нараховуються працівникам підприємства за кінцевими результатами роботи у відповідності з особистим вкладом кожного працівника за поданням керівника структурного підрозділу. Преміювання здійснюється по факту виконання роботи, завдання, доручення, впровадження заходів, тощо. Пунктом 2.5. Положення встановлено, що нарахування та виплата премій працівників здійснюється бухгалтерією підприємства на підставі наказу керівника підприємства.

Відповідно до наказів генерального директора від 14 жовтня 2014 року № 87 та від 27 січня 2015 року №1 за результатами роботи у другому та третьому кварталі 2014 року, позивачу були виплачені премії (а.с. 51-54).

04 червня 2015 року наказом № 28-к ОСОБА_3 був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 16).

При звільненні ОСОБА_3 отримав розрахунок, проте вважає, що йому належать та не були виплачені планові премії за 2014 рік та за 1 квартал 2015 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, поряд з іншим, виходив з того, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав, не звернувся з вимогою про нарахування спірних сум, і що на його користь можливо підлягала стягненню сума в розмірі 124358,85 грн., а не 87562,50 грн.

Утім, з такими висновками суду колегія суддів погодитися не може з таких підстав.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно умов укладених між сторонами трудових договорів від 17 березня 2014 року та від 31 грудня 2014 року, позивачу був встановлений щомісячний посадовий оклад та передбачена виплата премій в розмірі і в порядку, передбаченому Положенням про матеріальне стимулювання, яке є невід'ємною частиною цих договорів.

Як вбачається з п. п. 4.1, 4.2 трудового договору від 17 березня 2014 року, позивачу був встановлений щомісячний посадовий оклад в розмірі 10000,00 грн. та передбачена виплата премій в розмірі і в порядку, передбаченому Положенням про матеріальне стимулювання директора по управлінню якістю ОСОБА_3, яке є невід'ємною частиною цього договору. Виплата премій відбувається за результатами роботи за перший, другий і третій квартали в розмірі по 20000,00 грн., а за результатами роботи у 2014 році в розмірі 60000,00 грн. Відповідно до п. п. 6, 8, 11 Положення про матеріальне стимулювання, фактичний розмір премії позивача розраховується в залежності від результатів оцінки діяльності за ключовими показниками результативності (КРІ) у звітному періоді за відповідною формулою. Фактичний розмір премії може знаходитись в діапазоні від 0 % до 120 % від планової премії звітного періоду в залежності від результату діяльності по КРІ.

Дані про фактичне виконання показників КРІ надаються не пізніше 5 календарних днів за результатами місяця, 35 календарних днів за результатами квартала, 65 календарних днів за результатами року після закінчення звітного періоду.

При цьому, відповідно до п. 9 Положення про матеріальне стимулювання, обовязок по наданню даних про фактичне виконання показників КРІ покладений на ОСОБА_3 Розмір фактичної премії керівнику за звітний період затверджується наказом по підприємству та виплачується в строки, встановлені законодавством України та колективним договором (а.с. 11-15).

За умовами п. 4.1 трудового договору від 31 грудня 2014 року позивач, залишаючись на тій же посаді, мав право на отримання посадового окладу в розмірі 12000,00 грн. щомісячно, з 01 січня 2015 року по 31 березня 2015 року та в розмірі 25000,00 грн. з 01 квітня 2015 року, а також на отримання премій в розмірі 18750,00 грн. за кожен квартал (п. 5 Положення про матеріальне стимулювання, що є додатком № 2 до трудового договору). Пунктами 6, 8, 10 Положення про матеріальне стимулювання встановлено, що фактичний розмір премії позивача розраховується в залежності від результатів оцінки діяльності за ключовими показниками результативності (КРІ) у звітному періоді за відповідною формулою. Фактичний розмір премії може знаходитись в діапазоні від 0 % до 120 % від планової премії звітного періоду.

Дані про фактичне виконання показників КРІ надаються не пізніше 45 календарних днів за результатами квартала, 65 календарних днів за результатами року після закінчення звітного періоду.

При цьому, відповідно до п. п. 9, 10 Положення про матеріальне стимулювання, обовязок по наданню даних про фактичне виконання показників КРІ покладений на ОСОБА_3 Розмір фактичної премії керівнику за звітний період затверджується наказом по підприємству та виплачується в строки, встановлені законодавством України та колективним договором (а.с. 5-10).

Відповідно до п. 2.2. Положення про преміювання працівників Концерну «Укрросметал», яке є одним з додатків до Колективного договору на 2013-2015 роки, премії нараховуються працівникам підприємства за кінцевими результатами роботи у відповідності з особистим вкладом кожного працівника за поданням керівника структурного підрозділу. Преміювання здійснюється по факту виконання роботи, завдання, доручення, впровадження заходів, тощо.

За пунктом 2.5. Положення, нарахування та виплата премій працівників здійснюється бухгалтерією підприємства на підставі наказу керівника підприємства (а.с. 40-42).

Виходячи з умов трудових договорів та вищезазначених положень Колективного договору, виплата премії позивачу мала здійснюватися за умови наявності наступних підстав в їх сукупності: наявності погодженої між сторонами планової премії, планових показників, відповідно до яких визначається планова премія, даних про фактичне виконання планових показників та наказу по підприємству про затвердження фактичного розміру премії.

Проте, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, ОСОБА_3 взагалі не надав суду доказів надання особисто ним даних про фактичне виконання планових показників КРІ за результатами роботи в 2014 році та за перший квартал 2015 року, відповідно до яких визначається фактичний розмір премій.

Із службової записки начальника управління персоналом ОСОБА_6 від 31 серпня 2015 року генеральному директору Концерну «Укрросметал» вбачається, що ОСОБА_3 даних про фактичне виконання показників КРІ за результатами роботи в 2014 році і за перший квартал 2015 року, необхідних для розрахунку премій, передбачених трудовими договорами, не надав, в звязку з чим, розрахунок преміальних виплат ОСОБА_7 за вказані періоди не здійснювався (а.с. 43).

Звіт про виконання комплексного плану за четвертий квартал 2014 року (а.с. 57), не є належним доказом подання даних про фактичне виконання показників КРІ за результатами роботи в 2014 році та за перший квартал 2015 року.

Ненадання позивачем даних про фактично виконану роботу унеможливлює виконання відповідачем умов трудових договорів в частині його преміювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У даному випадку з позивачем при звільненні був проведений остаточний розрахунок у повному обсязі і для нарахування йому додаткових мотиваційних премій жодних правових підстав не було.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржене рішення суду про відмову в позові по суті є правильним, однак на підставі п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України викладені вище висновки суду першої інстанції підлягають виключенню з мотивувальної частини рішення, оскільки в силу неповного зясування обставин спору вони не відповідають матеріалам справи і ґрунтуються на припущеннях.

Крім того, дані щодо фактичного нарахування позивачеві спірних сум є однією з обставин, які підлягають зясуванню при вирішенні вимоги про стягнення заробітної плати, тому подання окремого позову з цього приводу є зайвим.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч.1 ст. 307, п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 жовтня 2015 року частково змінити, виключивши з його мотивувальної частини висновки суду щодо невірно обраного позивачем способу захисту своїх прав та відносно грошових сум, які підлягають виплаті на його користь.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : ( підпис )

Судді - ( підписи )

З оригіналом згідно: суддя О.Ю. Кононенко