Номер провадження: 22-ц/785/9949/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Процик М.В., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, неповнолітньої ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4, треті особи Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта», ОСОБА_6, Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою Міністерства інфраструктури України, подану через представника ОСОБА_9, на рішення Київського районного суду м.Одеси від 08 жовтня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року заступник Прокурора Одеської області, що діє в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Позивачі посилалися на те, що нежитлові будинки колишнього Дитячого оздоровчого центру Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» загальною площею 848,6 кв.м. за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58а належали державі в особі Міністерства інфраструктури України відповідно до Свідоцтва про право власності від 02.08.2005 року, виданого виконкомом Одеської міськради та перебувало на балансі Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта».

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2006 року за ОСОБА_10 визнано право власності на житловий будинок № 58а по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, загальною площею 636,76 кв.м.. Додатковим рішенням від 06.06.2007 року за ОСОБА_10 визнано право власності на той самий житловий будинок загальною площею 681,9 кв.м. за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58а. 06.07.2007 року ОСОБА_10 відчужено житловий будинок загальною площею 681,9 кв.м. за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58а за договором купівлі-продажу ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

28.09.2007 року ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14 уклали договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності. В подальшому будівлям за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58а присвоєно нові адреси: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 60/1, 60/2, 60/3.

26.08.2009 року рішенням апеляційного суду Одеської області скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2006 року.

27.05.2011 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2007 року скасовано за ново виявленими обставинами. 08.06.2011 року здійснено поворот виконання рішення. 16.01.2014 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 зобовязано повернути нерухоме майно за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58а Одеській дирекції УДППЗ «Укрпошта».

06.06.2014 року Постановою Першого Київського ВДВС ОМУЮ встановлено відсутність у ОСОБА_10 майно за зазначеною адресою.

За договорами купівлі-продажу від 04.12.2009 року нерухоме майно: житловий будинок та земельна ділянка за адресою: м. Одеса, дор. Фонтанська, 60/2 та 60/3 належать відповідно ОСОБА_15 та ОСОБА_2.

Позивач просив суд витребувати у ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 житлові будинки загальною площею 336,7 кв.м. та 166 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 60/2 та 60/3, визнати порядок виконання судового рішення, яке є підставою для внесення запису про державну реєстрації права власності на житлові будинки за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 60/2, та 60/3 за державою в особі Міністерства інфраструктури України.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2015 року у задоволенні позову заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, неповнолітньої ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4, треті особи Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта», ОСОБА_6, Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

В апеляційній скарзі Міністерство інфраструктури України, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Однак, відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції посилався на недоведеність, безпідставність позовних вимог та на пропуск строку позовної давності.

Прийшовши до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову суд також відмовив у задоволенні позову і з підстав пропуску строку.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду про відмову в задоволенні позову з підстав пропуску строку, оскільки висновку суду в цій частині не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовано норми процесуального права, що, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставами для зміни рішення суду в цій частині.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним.

Відповідно до положень ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужено особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Право на захист права власності із застосуванням ст. 393 та ст.388 ЦК України має лише власник цього майна, який відповідно до норм процесуального закону підтвердить своє право.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно Свідоцтва про право власності від 02.08.2005 року, виданого виконкомом Одеської міськради, спірне майно нежитлові будинки колишнього Дитячого оздоровчого центру Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» загальною площею 848,6 кв.м. за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58а, належало державі в особі Міністерства інфраструктури України та перебувало на балансі Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта».

Рішенням Київського районного суду м. Одеси 20.11.2006 року за ОСОБА_10 визнано право власності на житловий будинок загальною площею 636,76 кв.м., а 06.06.2007 року додатковим рішенням за ОСОБА_10 визнано право власності на житловий будинок загальною площею 681,9 кв.м. за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58а.

06.07.2007 року ОСОБА_10 відчужено обєкт нерухомості домоволодіння загальною площею 681,9 кв.м. за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58а за договором купівлі-пролажу, укладеними з ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14

19.11.2007 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_14 видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок № 60/2 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, загальною площею 336,7 кв.м..

19.11.2007 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_12 видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок № 60/3 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, загальною площею 166,0 кв.м..

19.11.2007 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_11 видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок № 60/1 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, загальною площею 96,6 кв.м..

Всі три Свідоцтва про право власності на житлові будинки видані на підставі розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 1156 від 17.10.2007 року.

26.08.2009 року рішенням апеляційного суду Одеської області скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2006 року.

За договорами купівлі-продажу від 04.12.2009 року нерухоме майно: житловий будинок та земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 60/2 та 60/3 належать відповідно ОСОБА_15 та ОСОБА_2

Право власності на житлові будинки №60/2, 60/3 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі зареєстровано в установленому законом порядку, на земельні ділянки за цими адресами видані Державні акти.

27.05.2011 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2007 року скасовано за ново виявленими обставинами.

Увалою Київського районного суду м. Одеси 16.01.2014 року ОСОБА_10 зобовязано повернути нерухоме майно за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58а Одеській дирекції УДППЗ «Укрпошта».

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред»явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходиться, але на момент розгляду справи у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Оскільки у відповідачів у власності не знаходиться об»єкт нежитлової будівлі за адресою вул. Фонтанська дорога, 58а, а вони є власниками житлових будинків №60/2, 60/3 по вул. Фонтанська дорога, а Міністерство інфраструктури України не являється власником цих житлових будинків, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову про витребування саме житлових будинків.

Позовні вимоги щодо витребування нежитлових приміщень не заявлялися.

Посилання апеляційної скарги на те, що вказані житлові будинки не є житловими, є безпідставним. Апелянтом не надано належних та допустимих доказів того, що предмет позову житлові будинки № 60/2 та № 60/3 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі є нежитловими будівлями.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції стороною позивача не заявлялися клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи з цього приводу при відсутності перешкод з боку суду для здійснення позивачем своїх процесуальних прав. Суд позбавлений процесуальної можливості за своєю ініціативою призначати експертизи.

Крім того, свідоцтва про право власності на житлові будинки № 60/2, № 60/3 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, видані Виконавчим комітетом Одеської міської ради 19 листопада 2007 року на підставі розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради, а не на підставі судового рішення, не оскаржені в установленому законом порядку, не скасовані та є чинними.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині неправильності відмови в задоволенні позову з підстав пропуску строку.

При встановленні того, що відсутнє нерухоме нежитлове майно, на яке претендує позивач, а в наявності майно житлові будинки які не належать позивачу, відсутні підстави для відмови в задоволенні позову з підстав пропуску строку.

Таким чином колегія суддів вважає, що в решті доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Справа розглянута судом відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах

справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства інфраструктури України, подану через представника ОСОБА_9, задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 08 жовтня 2015 року змінити.

Виключити з рішення Київського районного суду м.Одеси від 08 жовтня 2015 року висновки про відмову в задоволенні позову з підстав пропуску строку.

В решті рішення Київського районного суду м.Одеси від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді Є.С. Сєвєрова

ОСОБА_16