РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачки ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання, суд,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року до Василівського районного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 Позивачка у позові зазначає, що 12 квітня 1997 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, за актовим записом №48. Від шлюбу сторони мають дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №30 від 13 лютого 2007 року. З 2006 року за рішенням Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_2 був зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. 22 жовтня 1997 року ОСОБА_3 виповнилося 18 років. На теперішній час ОСОБА_3 продовжує навчання на ІІІ курсі денного відділення за державним замовленням у Дніпрорудненському індустріальному технікумі, строк закінчення навчання 30 червня 2017 року. Дитина проживає з ОСОБА_1 Позивачка ОСОБА_1 працює та отримує заробітну плату у сумі 1340 грн. на місяць , однак цих коштів недостатньо для належного утримання сина, який потребує значних витрат на одяг, їжу, придбання підручників. Відповідач працює охоронцем в ПрАТ «ЗЗРК», одержує заробітну плату та може надавати матеріальну допомогу, але на теперішній час він відмовляється робити це добровільно.

Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення ним навчання, а саме, до 30 червня 2017 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 не зявилися, але надали суду заяви із клопотаннями розгляду справи без їхньої участі, проти задоволення позову відповідач не заперечує.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що 12 квітня 1997 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, за актовим записом №48, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖС №039502 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №047042 (а.с.8). Шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №30 від 13 лютого 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖС №042769 (а.с.9). З 2006 року за рішенням Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_2 був зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. 22 жовтня 1997 року ОСОБА_3 виповнилося 18 років. На теперішній час ОСОБА_3 продовжує навчання на ІІІ курсі денного відділення за державним замовленням у Дніпрорудненському індустріальному технікумі, строк закінчення навчання 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою №169 від 23 жовтня 2015 року (а.с.13). Дитина проживає з позивачкою ОСОБА_1, що підтверджується довідкою №1709 від 26 жовтня 2015 року (а.с.10). Позивачка ОСОБА_1 працює та отримує заробітну плату у сумі 1340 грн. на місяць, однак цих коштів недостатньо для належного утримання сина, який потребує значних витрат на одяг, їжу, придбання підручників. Відповідач працює охоронцем в ПрАТ «ЗЗРК», одержує заробітну плату та може надавати матеріальну допомогу.

Суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісяця до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2017 року, стягнення почати з 26 жовтня 2015 року.

Судові витрати по судовому збору необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.183, ст.199 СК України, ст.ст.10,60,88,209,212,215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, яка народилася 18 вересня 1977 року, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який народився 22 жовтня 1997 року, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму щомісяця, до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2017 року. Стягнення почати з 26 жовтня 2015 року, тобто з дня подання позову до суду.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Носик