У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, третя особа - Відділ Держземагентства у Макарівському районі Київської області, про визнання недійсним рішення сільської ради, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка, загальною площею 0,626 га по АДРЕСА_1 Макарівського району Київської області, з якої для будівництва, обслуговування житлового будинку виділено 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,376 га. Поруч із його земельною ділянкою знаходилася земельна ділянка ОСОБА_5

У 2012 році він звернувся до землевпорядної організації Макарівської філії ТОВ «Українська експертна група», якою було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж його земельної ділянки в натурі. У результаті перевірки було встановлено, що дані на земельну ділянку не відповідають її черговому кадастровому плану, виявлено накладання на його земельну ділянку земельної ділянки ОСОБА_5 площею 0,0688 га. Встановивши неможливість присвоєння на його земельну ділянку кадастрового номеру, землевпорядною організацією було прийнято помилкове рішення про зміщення координат його (позивача) земельної ділянки, щоб уникнути взаємного перекриття з земельною ділянкою ОСОБА_5, що дало можливість присвоїти їй кадастровий номер. У результаті помилкового присвоєння кадастрового номеру координати, які внесені до автоматизованої бази даних АС ДЗК управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області, не відповідають координатам фактичного розташування його земельної ділянки та даним технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акта на право приватної власності.

У 2011 році ОСОБА_5 було відчужено земельну ділянку площею 0,10 га ОСОБА_6, який, встановивши межі придбаної земельної ділянки на місцевості (в натурі) за даними управління Держкомзему у Макарівському районі, що не відповідають координатам фактичного розташування земельних ділянок, захопив частину належної йому (позивачу) земельної ділянки площею 0,0688 га та здійснює будівництво господарських споруд.

З огляду на викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив суд визнати недійсним рішення Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області від 24 грудня 2008 року про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_5, площею 0,10 га, по АДРЕСА_2 с. Фасова Макарівського району Київської області та витребувати з незаконного володіння ОСОБА_6 на його користь земельну ділянку площею 0,0688 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Макарівського районного суду від 11 червня 2014 року позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області від 24 грудня 2008 року в частині передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_5, площею 0,10 га по АДРЕСА_2 с. Фасова Макарівського району Київської області. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0688 га з земельної ділянки загальною площею 0,626 га по АДРЕСА_2 с. Фасова Макарівського району Київської області, що належить йому на праві власності на підставі державного акта серії НОМЕР_1 від 05 грудня 2000 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 серпня 2014 року, рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним рішення Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області від 24 грудня 2008 року № 129-ХХХІІ-V «Про передачу у власність земельних ділянок» в частині передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_5, площею 0,10 га по АДРЕСА_2 с. Фасова Макарівського району Київської області, витребування з незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0688 га з земельної ділянки загальною площею 0,626 га по АДРЕСА_2 с. Фасова Макарівського району Київської області, що належить йому на праві власності на підставі державного акта серії НОМЕР_1 від 05 грудня 2000 року, та стягнення з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судових витрат скасовано й ухвалено в зазначеній частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову. У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 18 лютого 2015 року рішення апеляційного суду Київської області від 13 серпня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 травня 2015 року залишено без змін рішення Макарівського районного суду від 11 червня 2014 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_4 у позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що межі земельної ділянки ОСОБА_6, зазначені у правовстановлюючих документах (технічній документації із землеустрою), є ідентичними межам земельної ділянки позивача, з огляду на що сільська рада, ухвалюючи рішення про передачу у власність ОСОБА_5 вказаної земельної ділянки, порушила права ОСОБА_4

Зокрема, суд зазначив, що ОСОБА_4 з моменту отримання державного акта на право приватної власності на землю від 05 грудня 2000 року є власником зазначеної вище земельної ділянки, частина якої площею 0,0688 га у встановленому порядку у позивача не вилучалася, а була передана ОСОБА_5 на підставі рішення Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області від 24 грудня 2008 року. Оскільки таке рішення сільської ради порушує право володіння, користування та розпорядження належною позивачу земельною ділянкою, суд дійшов висновку про визнання його недійсним.

Задовольняючи позов про витребування майна, суд правильно застосував норми ст. ст. 387, 388 ЦК України та витребував у ОСОБА_6 частину земельної ділянки, яка належить позивачу з 2000 року на праві власності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи, обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_4

Доводи скарги про підвідомчість даного спору адміністративному суду не заслуговують на увагу з урахуванням роз'яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України, і не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді В.А. Черненко

С.П. Штелик