АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6868/15 Справа № 199/688/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої: судді Кочкової Н.О.,

Суддів: Осіяна О.М., Петешенкової М.Ю.,

При секретарі: Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - за апеляційною скаргою ПАТ КБ "ПриватБанк" на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалось на те, що 13 червня 2008 року між позивачем та відповідачем укладений кредитно-заставний договір № DN10A5 на суму 17723,20 доларів США, строком до 12 червня 2013 року. В результаті невиконання зобовязань за кредитним договором, станом на 10 листопада 2014 року виникла заборгованість у розмірі 56 794,55 доларів США, що еквівалентно 840559,34 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 840559,34 грн. за кредитним договором та судові витрати (а.с.1-3).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено у повному обсязі (а.с.38-39).

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та просить ухвалити нове, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі (а.с.43-47).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 13 червня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитно-заставний договір DN10A5 на суму 17723,20 доларів США, строком до 12 червня 2013 року.

Із розрахунку позивача вбачається, що станом на 10 листопада 2014 року заборгованість відповідача за кредитом складає 56794,55 доларів США, що еквівалентно 840559,34 грн., із яких 10559,53 доларів США заборгованість за кредитом, 5192,76 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 4891,64 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 33430,03 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 16, 89 доларів США штраф (фіксована частина), 2703, 70 доларів США штраф (процентна складова) (а.с.4-6).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції виходив із їх безпідставності та недоведеності.

З такими висновками погоджується й колегія суддів, оскільки вони відповідають нормам закону і підтверджуються матеріалами справи. Так, із рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2013 року по справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 09.09.2011 року, вбачається, що згідно відповіді Відділу РЕР ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району №2 ГУ МВС України в Дніпропетровській області, автомобіль БМВ 5201, 1999 року випуску, державний номер АЕ 7996ВХ, який належав ОСОБА_2, знятий з обліку для реалізації 07.05.2009 року на підставі доручення ВМА №395655 від 17.02.2009 з відміткою "Кредит погашено". Дане рішення набрало чинності 21.08.2013 року, тому в силу вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини погашення кредиту повторному доказуванню не підлягають.

Крім того, факт погашення кредиту підтверджується і довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 07 травня 2009 року про те, що станом на 07 травня 2009 оку ОСОБА_2 повністю погасив заборгованість за кредитним договором (а.с.24).

За таких обставин суд 1 інстанції правильно відмовив у задоволенні позову, а посилання в апеляційній скарзі на наявність заборгованості, що підтверджується розрахунком банку, - не являється підставою для скасування рішення суду, оскільки зазначених висновків не спростовує.

Доводи апелянта щодо того, що правовідносини між сторонами не припинились, оскільки кредит повністю не погашено, - також не заслуговує на увагу, оскільки факт видачі працівниками банку довідки про погашення кредиту - позивачем не заперечувався.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач не виконав свій обовязок по поверненню кредитних коштів, - спростовується вищезазначеною довідкою, а посилання на неправильну оцінку доказів протирічить ст. 212 ЦПК України, згідно із якою право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: