Номер провадження 2/754/2658/15
Справа №754/4418/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2015 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Смирнової Є.П.,

при секретарі Кузьменко А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві

справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Кей-Колект» до

ОСОБА_1,

3-я особа: Відділ державної виконавчої

служби Деснянського районного управління

юстиції у місті Києві, -

про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, у якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, накладеного постановою ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2008 року по справі № 2-3697, а також накладеного тією ж ухвалою суду від 15.09.2008 року Деснянським районним судом м.Києва.

Крім того, позивач просить скасувати арешт, накладений на все нерухоме майно відповідача на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 13.05.2011 року № 106/9, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

При цьому позивач вказує на те, що 12.07.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено Кредитний договір № 31-8BL/07-2006И.

В рахунок забезпечення належного виконання за кредитним договором ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 уклали Іпотечний договір № 31-8BL/07-2006И, за умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпоткодержателю нерухоме майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1

Як зазначає позивач, обтяження згідно даного Іпотечного договору відступлено ТОВ «Кей-Колект» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек.

Також, 13.02.2012 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 2 свої права вимоги за зобов»язаннями відповідача за кредитним договором.

Проте, 10.03.2015 року при зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо, що на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 накладені арешти, а саме: арешт, накладений постановою ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2008 року по справі № 2-3697, а також арешт, накладений тією ж ухвалою суду від 15.09.2008 року Деснянським районним судом м.Києва.

Крім того, на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 13.05.2011 року № 106/9 був накладений арешт на все нерухоме майно відповідача, в тому числі на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач вважає, що відповідно до ст.ст.1,3, Закону України «Про іпотеку» він має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, а накладений на це майно арешт порушує права ТОВ «Кей-Колект».

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1

В судовому засіданні представник ТОВ «Кей-Колект» Борисов П.М. позовні вимоги уточнив. Просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, накладений на все нерухоме майно відповідача на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 13.05.2011 року № 106/9.

При цьому Борисов П.М. вказує на те, що арешт на квартиру АДРЕСА_1, накладений ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2008 року по справі № 2-3697, а також арешт, накладений тією ж ухвалою суду від 15.09.2008 року Деснянським районним судом м.Києва, скасований ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11.03.2010 року.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову не заперечує. При цьому пояснив, що арешт на квартиру АДРЕСА_1, накладений ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2008 року по справі № 2-3697, а також арешт, накладений тією ж ухвалою суду від 15.09.2008 року Деснянським районним судом м.Києва, був накладений по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна. На даний час арешт на квартиру по даній справі скасований ухвалою того ж суду від 11.03.2010 року. Вказану ухвалу суду він має намір подати до реєстраційній службі для внесення до відповідного реєстру.

Крім того, відповідач зазначив, що за рішенням Дніпровського районного суду м.Києва з нього на користь ОСОБА_3 були стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 2003 року народження. В забезпечення виконання виконавчого листа по стягненню з нього аліментів державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві 13.05.2011 року було винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме майно та автомобіль «Фольксваген». У жовтні 2014 року виконавче провадження було закінчено у зв»язку зі зміною місця його роботи. На даний час виконавчий лист по стягненню аліментів перебуває на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві, заборгованість по аліментам відсутня.

Представник 3-ї особи: ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві Черуха О.М. не заперечує проти заявлених вимог позивача.

Заслухавши пояснення представників позивача та 3-ї особи, відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 2-2084/1 за 2009-2014 рр., суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 12.07.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено Кредитний договір № 31-8BL/07-2006И, згідно якого Банк зобов»язався надати позичальнику, а Позичальник зобов»язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 150.000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 757.500 грн., та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених в договорі, зі сплатою процентів у розмірі 11,8 % річних, зі строком повернення кредиту не пізніше 12.07.2027 року. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: на придбання трикімнатної квартири АДРЕСА_3 (а.с.8-15).

В рахунок забезпечення належного виконання за кредитним договором ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 уклали Договір іпотеки № 31-8BL/07-2006И, за умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпоткодержателю нерухоме майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 12.07.2006 року (а.с.21-24).

Судом також встановлено, що 13.02.2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого, до позивача перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 щодо повернення суми кредиту, а також позивачу було відступлено право вимоги за договорами іпотеки (а.с.25, 26-35).

Як вказує представник позивача, при зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, накладеного постановою ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2008 року по справі № 2-3697, а також накладеного тією ж ухвалою суду від 15.09.2008 року Деснянським районним судом м.Києва. Також, арешт на вказану квартиру був накладений на все нерухоме майно відповідача на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 13.05.2011 року № 106/9.

Представник ТОВ «Кей-Колект» Борисов П.М. просить суд винести рішення про зняття арешту із заставного майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, посилаючись на те, що ТОВ «Кей-Колект» згідно умов Договору факторингу № 2 від 13.02.2012 року та Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012 року, укладеного з ПАТ «Укрсиббанк», не може скористатися своїм правом на реалізацію заставного майна та за рахунок отриманих коштів погасити заборгованість ОСОБА_1 за кредитом, оскільки на предмет застави накладено арешт, чим порушуються права позивача. Як вказує Борисов П.М., необхідності у вищезазначених арештах на даний час немає.

Вищезазначені доводи представника ТОВ «Кей-Колект» суд вважає обгрунтованими, виходячи з наступного.

Статтею 151 ЦПК України передбачено підстави для забезпечення позову. Зокрема, передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

Главою 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

Зокрема, ст.50 Закону передбачено порядок звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника, а ст.52 цього ж Закону - порядок звернення стягнення на заставлене майно.

Як вбачається з ч.5 ст.50 Закону стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Як встановлено судом, у 2008 році в провадженні Деснянського районного суду м.Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-я особа: ОСОБА_6 про поділ майна.

За заявою позивачки ухвалою Деснянського районного суд м.Києва від 15.09.2008 року в забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1, а також на інше нерухоме майно, яке знаходиться у зазначеній квартирі та включене в розподіл майна по даній справі.

Також, вказаною ухвалою суду було накладено арешт на автомобіль «Фольксваген» р.н. НОМЕР_1 (а.с.84-86).

Ухвала суду була направлення на виконання до П»ятнадцятої київської державної нотаріальної контори та ВДВС Деснянського РУЮ м.Києва.

Як вбачається з Витягу Єдиного державного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, на підставі договору іпотеки № 31-8 ВL/07-2006И від 12.07.2006 року за заявою АКІБ «УкрСиббанк» приватним нотаріусом Васьківською В.С. 12.07.2006 було зареєстровано заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3, власником якої є ОСОБА_1

Крім того, у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна П»ятнадцятою київською нотаріальною конторою 26.09.2008 року було зареєстровано арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_1, накладений на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва 15.09.2008 року про забезпечення позову по справі про поділ майна, а також 03.11.2008 року зареєстровано арешт на вказану квартиру, накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві Попик О.В. від 07.10.2008 року (а.с. 6-7, 87).

Судом також встановлено, що по справі ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,3-я особа: АКБ «УкрСиббанк» про визнання права власності на частину квартири та автомобіль ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11.03.2010 року скасовано ухвалу суду від 15.09.2008 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 та сам арешт на вказану квартиру (а.с.88-89).

Проте, до теперішнього часу арешт, накладений на квартиру по справі про поділ майна подружжя, зареєстрований у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1, він має звернутися до Державного реєстратора з заявою про скасування арешту та надати відповідну ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 11.03.2010 року.

Також, судом встановлено, що у ВДВС Деснянського РУЮ м.Києва перебував на виконанні виконавчий лист № 2-2084/1, виданий 19.12.2008 року Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 14.07.2008 року.

З метою забезпечення виконання за даним виконавчим документом, постановою державного виконавця Козлової О.В. від 13.05.2011 року було накладено арешт на все нерухоме майно та транспортний засіб Фольксваген н.з. НОМЕР_1, а також оголошена заборона його відчуження (а.с.90).

Арешт на все нерухоме майно (невизначене майно), накладений на підставі постанови,106/9 від 13.05.2011 року ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, 19.09.2011 року був зареєстрований у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна (а.с.6-7).

Як вбачається з Постанови державного виконавця ВДВ Деснянського РУЮ у м.Києві Петрової А.І. від 08.10.2014 року про закінчення виконавчого провадження, виконавчий лист № 2-2084/1, виданий 19.12.2008 року Дніпровським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, 2003 р.н., у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, направлений за місцем роботи боржника - до ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві.

При цьому, згідно розрахунку заборгованості по аліментах, виданого державним виконавцем Петровою А.І., заборгованість ОСОБА_1 по аліментах станом на 08.10.2014 року становила 7.512 грн. 78 коп. (а.с.91,92,93).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та підтверджується листом Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації № 109/02/22-7457 від 28.08.2015 року, направленим на адресу ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві, станом на 28.08.2015 року заборгованість відповідача по аліментах відсутня (а.с.94).

Відповідачем також надана до суду заява ОСОБА_3 від 02.11.2015 року, засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васьківською В.С., про надання згоди на укладання та підписання її колишнім чоловіком ОСОБА_1 на будь-яких умовах договору купівлі-продажу кватири АДРЕСА_1, визначаючи ціну та інші умови на власний розсуд (а.с.95).

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд не вбачає підстав для подальшого збереження заходів забезпечення виконання за виконавчим листом № 2-2084/1, виданим 19.12.2008 року Дніпровським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, а саме: арешту на все нерухоме майно (невизначене майно), накладеного на підставі постанови,106/9 від 13.05.2011 року ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві та 19.09.2011 року зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна.

Крім того, суд враховує, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, на підставі договору іпотеки № 31-8 ВL/07-2006И від 12.07.2006 року за заявою АКІБ «УкрСиббанк» приватним нотаріусом Васьківською В.С. 12.07.2006 було зареєстровано заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3, власником якої є ОСОБА_1

На час розгляду справи в суді згідно Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладеного 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» іпотекодержателем належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_3 є ТОВ «Кей-Колект».

При таких обставинах, суд вважає обгрунтованими вимоги ТОВ «Кей-Колект» про зняття арешту із заставного майна, тому приходить до висновку про необхідність зняття арешту з квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_1, накладеного 13.05.2011 року постановою №106/9 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві Козлової О.В. по виконавчому провадженню № 10921065 на все нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,10,57-60, 79,88, 213-214 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 154 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Кей-Колект» задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження майна ОСОБА_1, а саме: трикімнатної квартири, загальною площею 118,70 кв.м, житловою площею 66,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 12.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васьківською В.С. за реєстровим № 2881 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 12.07.2006 року за реєстровим № 1429609, яка перебуває в заставі ТОВ «Кей-Колект» за Договором відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012 року, накладений 13.05.2011 року постановою №106/9 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві Козлової О.В. по виконавчому провадженню № 10921065 на все нерухоме майно.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Смирнова Є.П.