РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Т.М. Гонтаренко, за участю секретаря Т.М. Герко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Світловодська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2, СП ТОВ»Світловодськпобут», про стягнення заборгованості за кредитною угодою,третя особа з самостійними позовними вимогами ОСОБА_3 до СП ТОВ»Світловодськпобут», ПАТ»Українській ОСОБА_1», третя особа без самостійних вимог Світловодська філія ПАТ»Український ОСОБА_1» про визнання договору застави недійсним в частині, за позовом ОСОБА_2 до ПАТ» Український ОСОБА_1» в особі його Світловодської філії,третя особа без самостійних вимог на предмет спору СП ТОВ»Світловодськпобут» про визнання поруки припиненою,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ »Український ОСОБА_1» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та СП ТОВ «Світловодськпобут» про стягнення заборгованості за кредитною угодою і просив ухвалити рішення яким стягнути на їх користь в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитною угодою №201115 від 09.06.2011 року із змінами та доповненнями з урахуванням штрафних санкцій в розмірі 7261 846грн.54коп.,а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3654.00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав,що між сторонами 09.06.2011 року було укладено кредитну угоду №201115.Відповідно до положень та умов даної кредитної угоди ПАТ»Укрінбанк» відкрито СП ТОВ «Світловодськпобут» не відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 6000 000(шість мільйонів гривень) на термін дії до 09.06.2016 року.

Відповідно до підпункту 3.4.1 кредитної угоди Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами в розмірі 20% річних. Підпунктом 3.5.1 встановлено графік погашення заборгованості за кредитом.

29.04.2012року між сторонами укладено угоду №1 про внесення змін до вищезазначеної кредитної угоди(змінено графік погашення Позичальником кредитної заборгованості). 02.10.2012 року між ними також було укладено додаткову угоду №2 до угоди(змінено розмір процентів).21.12.2012 року укладено додаткову угоду №3 про внесенню змін ,а саме кредитну угоду доповнено п.3.7 про те,що Позичальник забезпечує безперервне страхування майна на весь період дії кредитної угоди,іпотечного договору та договору застави до повного виконання ним зобов»язань. 18.02.2013 року між Банком та Позичальником було укладено додаткову угоду №4,якою змінено граничний термін повернення кредитних коштів,встановлено розмір сплати процентів за користування кредитними коштами на рівні 25% річних,а також встановлено графік погашення заборгованості.

Забезпечення Позичальника за кредитною угодою забезпечені договором поруки від 09.06.2011 року,укладеного між ПАТ «УкрІнбанк» та фізичною особою ОСОБА_2 Позичальником СП ТОВ «Світловодськпобут» не виконуються умови кредитної угоди та порушується графік погашення кредитної заборгованості.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.11.2015 року позовна заява ПАТ»Український ОСОБА_1» до зазначених вище відповідачів залишена без розгляду,оскільки при проведенні судового засідання 19.10.2015 року,30.10.2015 року та 12.11.2015 року представник позивача не з»явився,про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином,про що свідчать розписки,поштові повідомлення та довідки про доставку електронної пошти від 12.10.2015 року,21.10.2015 року та 05.11.2015 року(а.с.177,185,187,196-197).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2015 року була задоволена заява ОСОБА_3 про залучення до участі у даній справі його в статусі третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору. Ним же була надана суду позовна заява до СП ТОВ «Світловодськпобут»,ПАТ»Український ОСОБА_1»,третя особа без заявлених самостійних вимог щодо предмета спору-Світловодська філія ПАТ «УкрІнБанк» про визнання договору застави не дійсним в частині застави майна комунальної власності територіальної громади міста Світловодськ,переданого у статутний фонд СП ТОВ «Світловодськпобут».

Обгрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_3 зазначив,що договір застави №201115/8-2 від 09.06.2011 року ,укладений між ПАТ»Український ОСОБА_1»,СП ТОВ «Світловодськпобут» в частині застави майна комунальної власності територіальної громади м.Світловодська переданого у статутний фонд СП ТОВ «Світловодськпобут» слід визнати протиправним,недійсним та скасувати.

Як на його думку,зазначений договір укладений на умовах які обмежують права власності,його вчинено з використанням нечесної підприємницької практики.

Послався , що згідно постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.10.2014 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 року - створення СП ТОВ «Світловодськпобут» визнано незаконним та скасовано рішення Світловодської міської ради №519/2001року »Про надання згоди на створення СП ТОВ «Світловодськпобут»(згідно вказаного рішення у формування статутного фонду і було передано майно комунальної власності територіальної громади м.Світловодська без згоди громадян та всупереч закону «Про господарські товариства». Таким чином відповідач втратив повноваження на розпорядження майном комунальної власності та виділення його в якості застави за кредит.

Третя особа з самостійними вимогами щодо предмета спору - ОСОБА_3 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином .В судове засідання не з»явився,надав заяву в якій просить зупинити провадження по даній справі на період вирішення адміністративної справи №401/4136/15а(2а/401/153/15) за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання не чинними та скасування рішень про передачу майна комунальної власності і котелень у приватну власність та свідоцтв про право приватної власності на котельні. Справа знаходиться в провадженні Світловодського міськрайонного суду, позов ОСОБА_2 залишити без розгляду,а ці питання розглядати без його участі.

В судовому засіданні від 01.12.2015 року по даній справі була оголошена заява третьої особи з самостійними вимогами стосовно зупинення провадження по справі ,заслухана думка сторін з цього приводу та ухвалено про відмову в зупиненні даного провадження на період вирішення адміністративної справи №401/4136/15а(2а/401/153/15) за вищезазначеним позовом.

Ухвалою судді від 15.06.2015 року цивільну справу №401/2389/15-ц,провадження №2/401/1073/15 за позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ»Український ОСОБА_1»,третя особа СП ТОВ «Світловодськпобут» про визнання поруки припиненою було об»єднано в одне провадження з цивільною справою №401/1282/15-ц,провадження №2/401/693/15 за позовною заявою ПАТ «Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2,СП ТОВ»Світловодськпобут» про стягнення заборгованості за кредитною угодою,третя особо з самостійними вимогами ОСОБА_3 про визнання договору застави недійсним в частині та справі присвоєно №401/1282/15-ц.

Позивач ОСОБА_4 просить визнати припиненою з 18.02.2013 року поруку,встановлену договором поруки №201115/І-3 від 09.06.2011 року,що укладений між ОСОБА_2 та ПАТ»Український ОСОБА_1 банк» в забезпечення повернення кредиту за кредитною угодою №201115 від 09.06.2011 року між ПАТ»Український ОСОБА_1» та СП ТОВ «Світловодськпобут».

Свої вимоги обгрунтовує тим,що дійсно між сторонами 09.06.2011 року в забезпечення повернення кредиту за даною кредитною угодою між ним та відповідачем було укладено договір поруки №201115/S-3. За умовами названого договору поруки він поручився за виконання СП ТОВ «Світловодськпобут» своїх зобов»язань за кредитом.

З умовами кредитної угоди він був ознайомлений та згоден.

18.02.2013 року між відповідачем ПАТ»Український ОСОБА_1» та третьою особою-СП ТОВ»Світловодськпобут» без його погодження було укладено додаткову угоду №4 про внесення змін до кредитної угоди №201115 від 09.06.2011 року,згідно умов якої було подовжено строк користування кредитом третьою особою з 09.06.2016 року до 09.01.2018 року,а проценти за користування кредитом збільшені з 22% річних(які були встановлені додатковою угодою №2 до кредитної угоди) до 25% річних.

Без отримання його погодження,відповідачем та третьою особою змінене зобов»язання,що випливає з кредитної угоди,внаслідок чого був збільшений обсяг його відповідальності.

Своєї згоди на внесення змін до кредитної угоди він не надавав,таким чином,з дати внесення змін до умов кредитної угоди №201115 від 09.06.2011 року додатковою угодою №4 від 18.02.2013 року,на внесення яких ним згоди не надавалось ,порука за договором поруки №201115/S-3 від 09.06.2011 року є припиненою з дати внесення таких змін,тобто з 18.02.2013 року.

В судовому засіданні представники ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі пославшись на вищезазначене і просили позов задовольнити ,відносно позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3до СП ТОВ «Світловодськпобут» та ПАТ»Український ОСОБА_1 банк»,третя особа-Світловодська філія ПАТ « Український ОСОБА_1 банк» про визнання договору застави недійсним, вважають його безпідставним,оскільки в позовній заяві не зазначено,чим порушуються,не визнаються чи оспарюються ОСОБА_3 права,свободи чи інтереси оскаржуваним договором застави. Доказів того,що територіальна громада м.Світловодська надала ОСОБА_3 право звертатися до суду за захистом її майнових інтересів,ОСОБА_3 не надав,учасником(стороною) оскаржуваного договору застави ОСОБА_3 не являється,а тому в задоволенні таких вимог слід відмовити.

Представником відповідача ПАТ»Український ОСОБА_1» в червні 2015 року надавалось письмове заперечення на позовну вимогу третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3,з якого слідує,що Світловодська філія ПАТ»УкрІнБанк» по справі не може бути третьою особою без самостійних вимог,оскільки не являється юридичною особою так як їхня діяльність припинена 09.09.2013 року. ОСОБА_3 не надав жодного доказу того,що майно,яке є предметом договору застави,саме є комунальним майном територіальної громади м.Світловодська. 09.06.2011 року між ПАТ»УкрІнБанк» та СП ТОВ»Світловодськпобут» укладено договір застави за №201115/S-2.Передметом даного договору застави є рухоме майно,яке перелічене в опису до договору застави( обладнання котельні №2(м.Світловодськ,вулиця В.Бойко,15); обладнання котельні №6(м.Світловодськ,вулиця 9-го Січня,186е); обладнання котельні №5 (м.Світловодськ,вулиця Артема,4а); обладнання котельні №1 а(м.Світловодськ,вулиця Скубіївська,2).

На момент укладення вказаного договору застави СП ТОВ «Світловодськпобут 08.06.2011 року надано банку довідки ,щодо балансової вартості майна,яке пропонується в заставу банку.

Про час і місце судового засідання представник відповідача повідомлявся належним чином, в судове засідання не з»явився , надав письмову заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі,заперечують проти позовної заяви про визнання поруки припиненою.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору СП ТОВ «Світловодськпобут» за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Український ОСОБА_1» про визнання поруки припиненою в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного позову,вважає його безпідставним та таким що не відповідає фактичним обставинам справи,а позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до СП ТОВ»Світловодськпобут,ПАТ»Український ОСОБА_1»,третя особа без заявлених самостійних вимог Світловодська філія ПАТ»Український ОСОБА_1» про визнання договору-застави не дійсним в частині , як представник відповідача за вказаним позовом визнає. Подалі надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення сторін,дослідивши та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

В судовому засіданні достовірно встановлено,що 09.06.2011 року між ПАТ»Український ОСОБА_1» та СП ТОВ»Світловодськпобут була укладена кредитна угода №201115 відповідно до положень та умов якої відкрито СП ТОВ»Світловодськпобут» не відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 6000000грн. до 09.06.2016 року(а.с.5-8).

29.06.2012 року між Банком та Позичальником укладено угоду №1 про внесення змін до кредитної угоди №201115 від 09.06.2011 року(а.с.9). Даною угодою змінено графік погашення Позичальником кредитної заборгованості.

02.10.2012 року між Банком та Позичальником укладено додаткову угоду №2 про внесення змін до вищезазначеної кредитної угоди(а.с.10),даною угодою змінено розмір процентів,які Позичальник повинен сплачувати Банку за користування кредитними коштами.

21.12.2012 року між Банком і Позичальником укладено додаткову угоду №3 про внесення змін до кредитної угоди,даною угодою кредитну угоду було доповнено п.3.7 про те,що Позичальник забезпечує безперервне страхування майна на весь період дії кредитної угоди іпотечного договору та договору застави до повного виконання ним зобов»язань по цим договорам», також доповнено підпунктом 5.3.13 наступного змісту:»Надавати до Банку оцінку вартості предметів застави та іпотеки,яка здійснюється не рідше одного разу на рік для нерухомості та виробничого обладнання,одного разу на півроку-для іншого майна,з урахуванням зміни кон»юк тури ринку та стану їх збереження(11).

18.02.2013 року між Банком та Позичальником укладено додаткову угоду №4 до кредитної угоди №201115 від 09.06.2011 року(а.с.12). Даною угодою Позичальнику змінено граничний термін повернення кредитних коштів,термін повернення встановлено до 09.01.2018 року,встановлено розмір сплати процентів за користування кредитними коштами на рівні 25% річних,а також встановлено графік погашення заборгованості помісячно з січня 2013 року по січень 2018 рік.

Забов»язання Позичальника за кредитною угодою №201115 від 09червня 2011 року забезпеченні договором поруки від 09.06.2011 року,укладеного між ПАТ»УкрІнБанк» та фізичною особою ОСОБА_2(а.с.13).

За умовами договору поруки поручитель ОСОБА_2 відповідає перед Банком як солідарний боржник у повному обсязі,як і позичальник,зокрема за повернення суми кредиту у встановлений договором кредиту термін(строк),сплату процентів/комісії за користування кредитом у розмірі,визначеному договором кредиту,неустойки у випадках та розмірі,що передбачені договором кредиту.

За умовами п.4.2 зазначеного договору поруки,порука припиняється відповідно до підстав,визначених ст.559 ЦК України.

09.06.2011 року між ПАТ»Український ОСОБА_1»(в особі директора Світловодської філії ОСОБА_5С.) та СП ТОВ»Світловодськпобут»(в особі генерального директора ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір №201115/S-1(а.с.69-73). Відповідно до п.1.2 вказаного договору іпотекодавець з метою забезпечення виконання передбачених Кредитною угодою зобов»язань передав в іпотеку нерухоме майно.

До зазначеного іпотечного договору були внесені зміни від 18.02.2013 року(а.с.74).

09.06.2011 року між ПАТ»Український ОСОБА_1»(в особі директора Світловодської філії ПАТ»УкрІнБанк» ОСОБА_5С.) та СП ТОВ «Світловодськпобут»(в особі генерального директора ОСОБА_2О.) укладено договір застави №201115/S-2,відповідно до якого п.п.2.2 передане у заставу Майно за згодою сторін оцінене 2660308.00грн.,а саме: обладнання котельні №2 вартістю 1420976.00грн.; обладнання котельні №6,вартістю 288098.00грн.; обладнання котельні №5 416164.00грн.;обладнання котельні 1-а,вартістю 535070.00грн(а.с.75-77).

З довідок(а.с.137-140) слідує,що зазначене вище майно,знаходилось на балансі підприємства СП ТОВ «Світловодськпобут».

19.05.2011 року відповідно до Статуту СП ТОВ «Світловодськпобут» були проведені збори засновників товариства(ТОВ»Політрейд», Світловодська міська рада в особі міського голови ОСОБА_6 ),згідно до яких, було надано згоду засновників на отримання в ПАТ»УкрІнбанк» кредиту в розмірі 6000000грн. на поповнення обігових коштів на 60 місяців з наданням в забезпечення виконання угоди в заставу майно котелень: №№2,1а,5,6 та уповноважено генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» ОСОБА_2 на підписання відповідних угод(а.с.25-30,136).

Договору застави №201115/8-2,укладеного 09.06.2011 року між ПАТ «УкрІнБанк» та СП ТОВ «Світловодськпобут» ,на який в своїх позовних вимогах вказує третя особа з самостійними вимогами в загалі не існує. Суд вважає,що при написанні позову третьою особою з самостійними вимогами ОСОБА_3 що до зазначення № договору застави була допущена технічна помилка.

Згідно ч.3 ЦПК України,кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи чи особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_3 не зазначає,чим порушуються,не визнаються чи оспорюються його права,свободи чи інтереси оскаржуваним договором застави.

При цьому судом враховуються норми ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,якою визначено,що територіальною громадою є жителі,об»єднані постійним проживанням у межах села,селища,міста,що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями,або добровільно об»єднання жителів кількох сіл,що мають єдиний адміністративний центр. Органами місцевого самоврядування,що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл,селищ та міст є районні та обласні ради,а представницьким органом місцевого самоврядування є виборний орган(рада),який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Відповідно до ч.1 ст.10 зазначеного закону-сільські,селищні,міські ради є органами місцевого самоврядування ,що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування,визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Територіальна громада м.Світловодська не надавала право ОСОБА_3 звертатися до суду за захистом її майнових інтересів. ОСОБА_3 учасником(стороною) оскаржуваного договору застави не являється.

Окрім того,згідно ст.215 ЦК України,підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог,які встановлені частинами:1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин,якщо його недійсність встановлена законом(нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_3 заявляючи вимогу про визнання недійсним правочину,має навести підстави такої недійсності,тобто - факти недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог,які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст.203 ЦК України. Таких підстав останні в своїй позовній заяві не зазначив. Наведене ОСОБА_3 посилання на норми ст.227 ЦК України судом оцінюються критично,оскільки названа норма цивільного законодавства стосується угод,вчинених юридичними особами без спеціальних виданих державними дозвільними органами дозволів(ліцензій), а в даному випадку спір жодним чином не стосується питань ліцензування чи видачі дозволів.

Окрім того,аналіз тесту договору застави №201115/S-2 від 09.06.2011 року,що укладений між ПАТ»Український ОСОБА_1» та СП ТОВ «Світловодськпобут»,дає підстави стверджувати,що названий договір укладений у відповідності до норм чинного законодавства, особи,які його вчинили ,являються юридичними особами,мали і мають необхідний обсяг цивільної дієздатності,а їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин було спрямовано на реальне настання правових наслідків,що ним і обумовлено.

За таких умов підстави для задоволення позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_3 відсутні,а тому в задоволенні таких вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов»язання,а також у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя,внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Представники позивача ОСОБА_2 наполягають на тому,що умови додаткової угоди №4 від 18.02.2013 року до кредитної угоди №201115 з ним не погоджувались,про укладання такої додаткової угоди ОСОБА_2 не повідомляли та своєї згоди на зміну зобов»язання,що випливає з кредитної угоди,ОСОБА_2 не надавав.

В ході розгляду справи ні представники відповідача, ні представники третьої особи не надали суду доказів,які б свідчили про надання позивачем своєї згоди на зміну зобов»язання,що випливає з кредитної угоди №201115,шляхом укладання додаткової угоди №4 від 18.02.2013 року.

Згідно п.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10-1393/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,що виникають із кредитних правовідносин», до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов»язання без згоди поручителя,які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов»язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання,що призводить до збільшення періоду,за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов»язаннях,в яких беруть участь поручителі,збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника,але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки,не дає підстав покладення позичальником своїх забов»язань перед банком.

Згідно п.22 Постави Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.12.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України припинення договору поруки пов»язується зі зміною забезпеченого забов»язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов»язання поручителя визначається як умовами договору поруки,так і умовами основного договору ,яким визначено обсяг зобов»язань боржника,забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте ,якщо в договорі поруки передбачено, зокрема можливість зміни розміру процентів за основним зобов»язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди,то ця умова договору стала результатом домовленості сторін(банку і поручителя),а отже поручитель дав згоду на зміну основного зобов»язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені,а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності,то відповідно до положень ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов»язання без згоди поручителя,внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред»явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

За таких умов,враховуючи те,що сторонами у справі не було доведено факту інформування позивача ОСОБА_2 про укладання додаткової угоди №4 від 18.02.2013 року та надання ним згоди на укладення такої додаткової угоди, позов ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного,керуючись ст. ч.1 ст.559,ст.215 ЦК України,ст.1,ч.1 ст.10 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» ,п.22 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.12.2012 року »Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,що виникають із кредитних правовідносин»,ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 (третя особа з самостійними вимогами за позовом ПАТ "Український ОСОБА_1" до ОСОБА_2, СП ТОВ "Світловодськпобут" про стягнення заборгованості за кредитною угодою), про визнання договору застави недійсним в частині застави майна комунальної власності територіальної громади м.Світловодськ, переданого у статутний фонд СП ТОВ «Світловодськпобут» відмовити у повному обсязі.

Позовну заяву ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою задовольнити.

Визнати припиненою 18 лютого 2013 року поруку, встановлену договором поруки №201115/S -3 від 09.06.2011 року, що укладений між ОСОБА_2 та ПАТ "Український ОСОБА_1" в забезпечення кредиту за кредитною угодою №201115 від 09.06.2011 року між ПАТ "Український ОСОБА_1" та СП ТОВ «Світловодськпобут».

Стягнути з ПАТ "Український інноваційний банк" на користь ОСОБА_4 243.60грн. у відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення,а особами,що приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні-в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя Світловодського міськрайсуду ОСОБА_7