Провадження № 2/185/5424/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2015 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Мікаілова Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлоград позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач в судове засідання не зявився, згідно письмової заяви просив розглянути справу без його участі, позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Третя особа у судове засідання не з'явилась, згідно письмової заяви просила розглянути справу без її участі.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26 травня 2015 року о 16 годині водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3302-228», державний номер НОМЕР_2, рухаючись по вул. Дніпровській в м. Павлограді Дніпропетровської області, виконуючи поворот ліворуч, не переконався в безпеці руху та не пропустив автомобіль марки «Ford Focus», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який рухався назустріч, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів та автомобілі отримали механічні ушкодження..
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року у справі про адміністративні правопорушення №185/6834/15-п ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року залишена без змін.
Як вбачається з висновку №081/15 експертного автотоварознавчого дослідження від 20 червня 2015 року вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Ford Focus», держ. № НОМЕР_3 складає 210989,75 грн.
Вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження склала 1500 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, які містяться в матеріалах справи.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №31 від 17 серпня 2015 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 прийнято від ОСОБА_1 оплату за ремонт автомобіля марки «Ford Focus», державний номер НОМЕР_1.
Власником транспортного засобу марки «Ford Focus», державний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Відповідно до норм ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Таким джерелом визнається діяльність, пов'язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів (будь-яких), механізмів, обладнання. Особою, відповідальною за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка володіє таким джерелом на відповідній правовій підставі. Правовою підставою володіння, яке є критерієм визначення особи, відповідальної за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути будь-яка правова підстава, що передбачена чи допускається актами цивільного законодавства.
Як вбачається з розяснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в п.6 постанови Пленуму від 01.03.2013 року №4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Суд приходить до висновку, що відшкодування матеріальної шкоди, виходячи з розміру, яка визначена акту виконаних робіт фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 за № НОМЕР_4 від 17.08.2015 року, буде ефективним поновлення прав позивача, оскільки відображає реальні витрати, які були необхідні для відновлення пошкодженого автомобіля.
Що стосується відшкодування моральної шкоди суд виходив з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи.
Згідно роз'яснень, наданих Верховним Судом України в п. 9 постанови Пленуму від 31.03.1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.
Позивач постраждав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, його автомобіль було пошкоджено, у звязку з чим позивач не міг його використовувати, а також був змушений самостійно ремонтувати автомобіль, що підтверджує наявність вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.
Виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи характер заподіяної позивачу шкоди та обсяг перенесених позивачем страждань, суд вважає, що розумний, співрозмірний, достатній та справедливий розмір моральної шкоди не може перевищувати 5000 грн. на користь позивача.
Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст.ст.10,11,88,209,212,214-215,218,224-232 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, повязані з проведенням автотоварознавчого дослідження в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 (пять тисяч)грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн. 44 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Суддя А. О. Врона