Справа № 496/4681/15-ц
Провадження № 6/496/187/15
УХВАЛА

Іменем України

"18" грудня 2015 р. місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бобуйок А.Д.,

при секретарі Камочкіній А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить відстрочити виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.11.2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором № ODXRRX10760013 від 02.02.2007 року у розмірі 7684,61 грн.

Заявниця ОСОБА_1 та представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявились, про місце і час розгляду заяви були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалені судами іменем України є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Згідно з положеннями ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк. Відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому законом порядку. Щодо інших рішень відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання не допускаються. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» розяснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як встановлено в судовому засіданні, Біляївським районним судом Одеської області 17.11.2015 року було ухвалено рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ODXRRX10760013 від 02.02.2007 року у розмірі 7684,61 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 875 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 6624,60 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 185,01 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.40-41).

03.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про відстрочку виконання зазначеного рішення суду, вказуючи на те, що на даний час вона не спроможна сплатити суму заборгованості одноразово, тому має потребу у відстрочці виконання рішення суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч. 4 вказаної статті встановлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Проте у порушення вказаної норми у заяві про розстрочку виконання рішення суду заявницею не наведено жодних обставин, які мають характер особливих або виняткових, не надано жодних доказів на підтвердження складного збігу обставин чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для відстрочки виконання рішення суду, а лише подано копію паспорту на імя заявниці, копію її ідентифікаційного номеру та копію рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.11.2015 року.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду не відповідатиме принципам, закріпленим у ст. 3 ЦК України та вимогам ст. 373 ЦПК України щодо поважності причин для відстрочки виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суду, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи матеріали справи, суд не вбачає наявність виняткових підстав щодо ускладнення виконання рішення суду, а тому приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_2