Номер провадження 2/643/7082/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 року суддя Московського районного суду м. Харкова Мамалуй М.В. розглянувши заяву про забезпечення позову представника позивача за довіреністю ОСОБА_1 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Московський відділ Державної міграційної служби у м. Харкові, третя особа Московський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Харкова про визнання недійсним договір купівлі продажу та довіреність, визнання права власності на квартиру, зобовязання повернути залишок грошей, відшкодування збитків та моральної шкоди, позбавлення права власності, зобовязання зняти з реєстрації місця проживання,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом введення в оману або обманним шляхом заволоділи майном ОСОБА_2 квартирою №75 у буд. 93 по пр. Тракторобудівників у м. Харкові та можливим іншим майном; визнати недійсним договір купівлі-продажу р№571 від 12.07.2007 р.; визнати недійсною довіреність, якою ОСОБА_2 уповноважувала ОСОБА_3 здійснювати правочини щодо продажу, купівлі майна та інших правочинів; визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру зв вищевказаною адресою; зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 повернути залишок грошей, відшкодувати ОСОБА_2 збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у звязку з вчиненням правочину; позбавити ОСОБА_3 права власності, права користування на зазначену квартиру, інше майно, придбане за гроші позивача, виселити її та ОСОБА_4 з квартири; зобовязати Московський РВ ДМС у м. Харкові зняти з реєстрації ОСОБА_4

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2015 року провадження по справі №643/19295/15-ц було відкрите.

21.12.2015 року до канцелярії суду представником позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності, подано заяву про забезпечення позову, яка отримання суддею 22.12.2015 року, у заяві він просить:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу р № 571 від 12.07.2007 р., номер витягу: 15302678 від 20.07.2007 р., реєстраційний номер 14094629;

- заборонити вчиняти інші певні дії, державну реєстрацію правочинів, спрямованих на перехід речових прав на квартиру № 75 по пр. Тракторобудівників, в буд. 93 в м. Харкові,

- якщо майно квартиру буде арештовано, то зупинити продаж цього арештованого майна,

- заборонити передачу майна квартири, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам,

- у разі необхідності застосувати інші види забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначив, що вказані заходи необхідні з метою унеможливлення відчуження відповідачем спірного майна та забезпечення можливості виконання судового рішення по справі.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Таким чином, арешт може бути накладено лише на майно, яке перебуває у власності відповідача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868 затверджений Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень пунктом 37 визначені документи,що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Заявником на підтвердження права власності наданий лист КП Жилкомсервіс від 18.11.2015 р., у якому вказано, що за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а власником квартири є ОСОБА_3 договір купівлі-продажу №571 від 12.07.2007 р., номер витягу: 15302678 від 20.07.2007 р., реєстраційний номер 14094629.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі наведеного, вивчивши доводи представника позивача та надані ним докази, суд приходить до висновку, що наявний спір відносно права власності на вказану квартиру та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Виходячи із заявлених позовних вимог, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заборона відчуження спірного майна є достатнім видом забезпечення позову, який гарантуватиме можливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також не порушує право відповідача на володіння і користування належним йому майном.

Суд відмовляє в задоволенні інших вимог, оскільки вони не конкретизовані.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно із ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Розяснити сторонам, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може за заявою однієї сторони і зважаючи на пояснення другої сторони, допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим.

Керуючись ст.151-153, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову представника позивача за довіреністю ОСОБА_1 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Московський відділ Державної міграційної служби у м. Харкові, третя особа Московський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Харкова про визнання недійсним договір купівлі продажу та довіреність, визнання права власності на квартиру, зобовязання повернути залишок грошей, відшкодування збитків та моральної шкоди, позбавлення права власності, зобовязання зняти з реєстрації місця проживання - задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу №571 від 12.07.2007 р., номер витягу: 15302678 від 20.07.2007 р., реєстраційний номер 14094629, до вирішення справи по суті.

В інших вимогах - відмовити.

Копію ухвали негайно направити сторонам.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя М.В.Мамалуй