Справа № 361/1920/15-ц
Провадження № 2/361/1245/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.,

при секретарі Палій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності, позивачу ОСОБА_1 ОСОБА_2, та відповідачці ОСОБА_1. Частка позивача у праві власності на квартиру становить ? частини, частка ОСОБА_1 ? .

Вказана квартира у лютому 1996 року була приватизована ОСОБА_3 та його покійним сином ОСОБА_4 в рівних частках, а після його смерті (помер 25 липня 2011 року) частку сина успадкували його дружина ОСОБА_1 та позивач. Таким чином ? частини квартири перебуває у власності позивача, а ? частина - у власності відповідачки, що посвідчується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.10.2011 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 27.01.2012 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, витягом про державну реєстрацію прав від 27.02.2012 року. У квартирі зареєстровані двоє осіб позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Відповідачка відмовляється у добровільному порядку визначити порядок користування квартирою, створює своїми діями перешкоди позивачу у здійсненні права власності щодо належної йому частки, він і змушений звернутися до суду за захистом свого права.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником ? частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1- 161, від 27 січня 2012 року, виданого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, після смерті сина ОСОБА_4, а також власником ? частини вищевказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності від 01 лютого 1996 року (а.с.6 13, та 51 52).

ОСОБА_1 є власником ? частини спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-156 від 27 січня 2012 року, виданого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, після смерті її чоловіка ОСОБА_4

Судом також зясовано, що позивач ОСОБА_3 з 2012 року вимушено мешкає у свого сина ОСОБА_7, оскільки є людиною похилого віку та потребує сторонньої допомоги. В ході розгляду справи встановлено, що між сторонами склався певний порядок користування спірною квартирою, а саме позивач ОСОБА_3 користувався кімнатами 18,6 кв. м та 15,1 кв. м. які є суміжними та прохідними та в яких зберігається майно позивача, а відповідач - кімнатою 10,8 кв.м.

Проте відповідач ОСОБА_1 чинить перешкоди позивачу у користуванні його власністю та змінила замни у вхідних дверях, у звязку з чим позивач змушений був звертатися до правоохоронних органів. Зазначене підтверджується заявою ОСОБА_7, висновками про результати перевірок від 24 червня 2015 року та від 15 грудня 2015 року, актом депутата про обстеження житлово побутових умов від 07 грудня 2015 року.

У ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

За змістом ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності від 22 грудня 1995 року № 20 розяснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

За змістом положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З копій технічних паспортів від 09 грудня 2015 роту та від 14 грудня 2015 року, наданих сторонами, вбачається що спірна квартира має загальну площу 68,0 кв.м. та житлову яка за останньою технічною характеристикою визначена у 43,5 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат: площею 10,4 кв.м, 18,9 кв.м., 14,2 кв.м., та підсобних приміщень,: кухня 7,1 кв.м., коридор 7,1 кв.м., ванна кімната 1,9 кв.м., вбиральня 1,1 кв.м., балкон 2,8 кв.м., лоджієя 7,3 кв.м. (а.с. 14).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні всі докази в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що позивач ОСОБА_3 є власником ? частин спірної квартири, а відповідач ОСОБА_1 ? частини квартири, а також те, що сторони не є членами однієї сімї, мають різну стать, ОСОБА_3 є людиною похилого віку, який потребує відокремленого помешкання, а також відносини, які склалися між сторонами, суд приходить до висновку про можливість встановлення порядку користування спірним жилим приміщенням між сторонами.

При цьому суд вважає за можливе виділити ОСОБА_3 у користування кімнати площею 18,9 кв.м., 14,2 кв.м., з огляду на те, що вони є прохіними та суміжними і виокремити з них окрему кімнату неможливо.

Враховуючи, що, розмір ідеальних часто к сторін це ? до ? часток, а житлова площа квартири складає 43,5 кв. м., то розмір ? ідеальної частки складає 10,8 кв.м.

ОСОБА_1 можливо виділити у користування кімнату площею 10,4 кв.м. враховуючи те, що ця кімната є окремою і перевищення розміру ідеальної частки відповідача щодо розміру зазначеної кімнати є незначним та складає 0,4 кв.м.

Всі інші приміщення залишити у спільному користування сторін.

Крім того, у даному випадку має місце лише визначення порядку користування жилим приміщенням між сторонами, а не відалення в натурі часток сторін у їх майні, чи ж то позбавлення права власності на майно.

Керуючись ст.ст.212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою №9 вулиці Будьонного, 9 у місті Бровари Київської області, виділивши у користування ОСОБА_1 ОСОБА_2 кімнати площею 18,9 кв.м., 14,2 кв.м., а ОСОБА_1 кімнату площею 10,4 кв.м.

Місця загального користування кухню 7,1 кв.м, коридор 7,1 кв.м., вбиральню 1,1 кв.м. ванну кімнату 1,9 кв.м., лоджію 7,3 кв.м. залишити у спільному користуванні сторін.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пухна