АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівЛевенця Б.Б., Слободянюк С.В.
при секретаріЛознян О.С.,
за участю: представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ГрибЄ.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора виробничо-комерційної фірми «Рута» ОСОБА_7 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_8 до Дочірнього підприємства «Рута», Виробничо-комерційної фірми «Рута», третя особа Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бровари та Броварського району при Управлінні Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання правочинів щодо відчуження транспортних засобів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2015 року позов задоволено./т. 2 а.с. 47-50/

№ справи 757/10722/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/16234/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Литвинова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, директор виробничо-комерційної фірми «Рута» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не враховано те, що позивач не мав права заявляти вимоги щодо визнання правочинів недійсними, стороною яких він не є, а передання ДП «Рута» своєму засновнику ВКФ «Рута» автомобілів, в рахунок зменшення частини статутного капіталу ДП «Рута», жодним чином не впливає на права позивача, яка має право на отримання грошових коштів, відповідно до рішення суду. Також зазначив, що на момент передання транспортних засобів, рішення Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2014 р. не набрало законної сили, відомості щодо наявності заборон не були внесені до реєстру обтяжень нерухомого майна, а передання автомобілів зумовлено не необхідністю уникнення їх реалізації, а неможливістю їх утримання підприємством. Крім того, суд першої інстанції визнав недійсними правочини від 12.06.2014 р., не звернув уваги на те, що передача автомобілів здійснювалась на підставі рішення засновників щодо зменшення статутного капіталу, застосувавши при цьому наслідки недійсності правочинів. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 18.02.2014 між ОСОБА_8 та ДП «Рута» було укладено договір про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого позивач надала відповідачу кошти у розмірі 4 200 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №3 від 18.02.2014.

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_8 до ДП «РУТА» про стягнення заборгованості за вищевказаним договором.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2014 р. було забезпечено позов у справі № 757/13884/14-ц за позовом ОСОБА_8 до ДП «Рута» про стягнення заборгованості за договором, шляхом накладення арешту на майно, що належало відповідачу у вигляді трьох автомобілів марки Lexus LS 600 L, 2013 року випуску із забороною їх експлуатації та вилученням транспортних засобів з передачею на тимчасове зберігання Державній автомобільній інспекції МВС України.

12.06.2015 р. між представниками ДП «Рута» і ВКФ «Рута» було укладено договори купівлі - продажу автомобілів на які ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2014 було накладено арешт, а саме: транспортні засоби марки Lexus LS 600 L 2013 року виписку, що підтверджується довідками - рахунками від 12.06.2015 № ВІА 629404, 629405, 629406.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 1, 3 ст. 215 ЦПК України про те, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦПК України. Встановивши, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2014 було накладено арешт на три автомобілі марки Lexus LS 600 L, 2013 року випуску, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що договори від 12.06.2015, укладені між ДП «Рута» і ВКФ «Рута» про відчуження трьох транспортних засобів марки Lexus LS 600 L, 2013 року випуску, укладено з порушенням вимог закону і їх слід визнати недійсними по ініціативі позивача, повернувши сторони у первісний стан, оскільки об'єктами відчуженими за договорами, було забезпечено його позов в іншій справі.

Доводи апеляційної скарги щодо необізнаності про наявність ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2014 р. щодо заборони відчуження спірних автомобілів, колегія суддів не приймає до уваги, як вірно зазначено судом першої інстанції, ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження не зупиняє виконання і не перешкоджає подальшому розгляду справи. Відчуження спірного майна відбулось за договором після забезпечення позову, а внесення даних щодо заборон в Реєстр обтяжень не впливає на набрання рішенням про забезпечення позову законної сили.

Доводи апеляційної скарги щодо оскарження договору не стороною правочину, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки за нормами ч.1, 3 ст. 215 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так й іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_8 були забезпечені шляхом накладення арешту на спірні автомобілі, що в подальшому були відчужені ДП «Рута», права ОСОБА_8 в даному випадку порушені саме як зацікавленої особи, а не сторони правочину, що дає їй право звертатись до суду з вимогою про визнання такого договору недійсним.

Доводи апеляційної скарги щодо передачі спірних автомобілів на виконання рішення загальних зборів щодо зменшення статутного капіталу, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки правова природа укладення цивільно-правових договорів від 12.06.2014 р. між ДП «Рута» та ВКФ «Рута» щодо продажу спірних автомобілів в даному випадку жодним чином не впливає на їх дійсність, оскільки договори укладені в порушення вимог закону, та не впливає на висновок суду першої інстанції щодо недійсності правочинів та застосування наслідків такої недійсності.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу директора виробничо-комерційної фірми «Рута» ОСОБА_7 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2015 року - відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: