ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2108/15-ц
Провадження № 2/362/1535/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковбеля М.М.,

при секретарі Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, просить стягнути з відповідачки основну суму боргу за договором позики у розмірі 29744 гривні, обґрунтовучи свої позовні вимоги тим, що 24 квітня 2014 року році між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого остання взяла у виді позики грошові кошти в розмірі 1300 доларів США зі строком повернення до 24 вересня 2014 року. Оскільки відповідачка добровільно не виконує своє грошове зобов"язання за договором та не повертає відповідну грошову суму позики, то позивач змушений звернутися з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до договору позики та розписки від 24.04.2014 року ОСОБА_2 взяла у борг грошові кошти у ОСОБА_1 в сумі 1300 доларів США та зобовязувалася їх повернути до 14 травня 2014 року.( а.с. 9-11)

Як вбачається з досудових попередженнь від 15 вересня 2014 року та 2 березня 2015 року позивач неодноразово звертався до відповідачки з вимогою про повернення грошових коштів , згідно договору позики (а.с. 8,9).

Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України на 13 квітня 2015 року 1 долар еквівалентний 22, 882033 українським гривням, таким чином заборгованість складає 29 744 гривні.( а.с 12.)

Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 не належним чином виконує свої обовязки перед кредитором, у звязку з чим наявна заборгованість, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.1,3,11,60,526,530,611,612,625 1049,1050 ЦК України , ст. 10, 60, 88, 174, 208, 209, 212- 215, 218, 223, , 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 29 744 ,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Ковбель