Ухвала

іменем україни

15 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного підп. риємства Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою приватного підприємства Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі -ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного підприємства Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» (далі - ПП ГРК «Апельсин») про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що 23 серпня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ПП «Нікіта-Т», яке в подальшому змінило найменування на ПП ГРК «Апельсин», був укладений кредитний договір № 49.8.2/38/2007-КЛТ, згідно з п. 1.1 якого сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 32 млн грн.

Пунктом 1.1 (в редакції додаткової угоди від 28 січня 2010 року № 24) сторони визначили, що банк надав кредит позичальнику у сумі фактичної заборгованості 40 533 156 грн із кінцевим терміном повернення 22 серпня 2013 року.

Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що банк надає позичальнику кредит на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів.

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору підставою для надання кредитів є додаткові угоди, що укладаються тільки за взаємною згодою сторін.

Надалі в період з 23 серпня 2007 року по 14 січня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк», та ПП «Нікіта-Т», (з 25 вересня 2008 року за додатковими у угодами - ПП ГРК «Апельсин») були укладені додаткові угоди до кредитного договору від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ.

18 лютого 2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ПП ГРК «Апельсин» був укладений кредитний договір № 49.8.3/01/2009-КЛТ, згідно з умовами якого сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 2 500 000 грн.

Пунктом 1.1 (в редакції додаткової угоди від 19 жовтня 2009 року № 5)_ сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 8 млн грн.

Пунктом 3.4.5 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними додатковими угодами, але у будь-якому випадку не пізніше 17 лютого 2012 року.

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору підставою для надання кредитів є додаткові угоди, що укладаються тільки за взаємною згодою сторін.

У період з 23 лютого 2009 року по 14 січня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПП ГРК «Апельсин» були укладені додаткові угоди до кредитного договору від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ.

Пунктом 3.4.5 кредитного договору від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та п. 3.4.3 кредитного договору від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ визначено, що позичальник зобов'язаний сплачувати банку нараховані проценти за кожним кредитом, наданим згідно з додатковими угодами, 25 числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного погашення заборгованості за кредитом, вказаний у відповідній додатковій угоді.

У разі несвоєчасної сплати процентів, з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена п. 3.4.9 кредитного договору, на суму простроченого платежу.

Пунктом 3.4.9 визначено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісіями позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню за кожний день простроченої заборгованості в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісіями.

Позивач вказував, що банк виконав зобов'язання, передбачені кредитними договорами, та надав кредитні кошти, проте у зв'язку із неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитними договорами, зокрема, відмовою від повернення кредитів, несплатою відсотків за користування кредитними коштами та пені за прострочення виконання зобов'язання, виникла заборгованість, яка станом на 13 січня 2014 року становить 68 898 720 грн 16 коп., за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та 10 606 143 грн 81 коп. за кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ 25 липня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 49.8.2/38/ПК56/08-КЛТ, ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 49.8.2/38/ПК57/08-КЛТ, ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 49.8.2/38/ПК55/08- КЛТ.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ 18 лютого 2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 49.8.3/01/ПК03/09-КЛТ, ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 49.8.3/01/ПК04/09-КЛТ.

Згідно з умовами зазначених вище договорів поруки поручителі зобов'язалися солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позичальника за кредитними договорами. Поручителі беруть на себе зобов'язання відповідати перед банком у тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник.

27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований у реєстрі за № 2466, згідно з умовами якого продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх та сплатити загальну купівельну ціну.

Відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 27 вересня 2013 року право вимоги за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ з усіма змінами та доповненнями до них перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

Враховуючи вказане, позивач просив стягнути солідарно з ПП ГРК «Апельсин», ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ у розмірі 70 670 993 грн 54 коп. та стягнути солідарно із ПП ГРК «Апельсин», ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ у розмірі 10 878 964 грн 35 коп. А також просив стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ПП ГРК «Апельсин», ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ у розмірі 70 670 993 грн 54 коп.

Стягнуто з ПП ГРК «Апельсин» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ у розмірі 10 878 964 грн 35 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПП ГРК «Апельсин», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвала апеляційного суду не відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що 23 серпня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ПП «Нікіта-Т», яке в подальшому змінило найменування на ПП ГРК «Апельсин», був укладений кредитний договір № 49.8.2/38/2007-КЛТ, згідно з умовами якого сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 32 млн грн, процедуру та умови повернення позичальником отриманих кредитів, нарахування і сплати процентів за отриманими кредитами, нарахування і сплати комісії за надання кредитів, а також взаємні права та зобов'язання сторін, які виникають з моменту укладення сторонами додаткових угод про надання кредитів, що є невід'ємними частинами кредитного договору.

Додатковою угодою від 23 серпня 2007 року № 1 банк надав позичальнику кредит у сумі 5 500 000 грн зі сплатою 16 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 20 січня 2010 року;

додатковою угодою від 27 серпня 2007 року № 2 банк надав позичальнику кредит у сумі 16 994 000 грн зі сплатою 16 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 травня 2012 року;

додатковою угодою від 28 серпня 2007 року № 3 банк надав позичальнику кредит у сумі 6 006 000 грн зі сплатою 16 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 лютого 2013 року;

додатковою угодою від 25 вересня 2007 року № 4 банк надав позичальнику кредит у сумі 382 300 грн зі сплатою 16 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 23 березня 2013 року;

додатковою угодою від 28 вересня 2007 року № 5 банк надав позичальнику кредит у сумі 70 747 грн зі сплатою 16 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 23 березня 2013 року;

додатковою угодою від 01 жовтня 2007 року № 6 банк падав позичальнику кредит у сумі 10 000 грн зі сплатою 16 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 23 березня 2013 року;

додатковою угодою від 04 жовтня 2007 року № 7 банк надав позичальнику кредит у сумі 850 000 грн, зі сплатою 16 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 квітня 2013 року;

додатковою угодою від 08 жовтня 2007 року № 8 банк надав позичальнику кредит у сумі 577 000 грн зі сплатою 16 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 травня 2013 року;

додатковою угодою від 16 жовтня 2007 року № 9 банк надав позичальнику кредит у сумі 22 400 грн зі сплатою 16 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 травня 2013 року;

додатковою угодою від 22 жовтня 2007 року № 10 банк надав позичальнику кредит у сумі 1 587 553 грн зі сплатою 16 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 серпня 2013 року;

додатковою угодою від 29 грудня 2008 року № 18 банк надав позичальнику кредит у сумі 1 100 000 грн зі сплатою 25 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 грудня 2009 року;

додатковою угодою від 19 жовтня 2009 року № 22 банк надав позичальнику кредит у сумі 7 433 156 грн зі сплатою 16,75 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 серпня 2013 року.

Пунктом 1.1 (в редакції додаткової угоди від 28 січня 2010 року № 24) сторони визначили, що банк надав кредит позичальнику у сумі фактичної заборгованості 40 533 156 грн з кінцевим терміном повернення 22 серпня 2013 року.

Згідно з п. 3.4.5 договору (зі змінами, внесеними додатковими угодами № 21 та № 23) та п. 1.1 договору (зі змінами, внесеними додатковою угодою № 24), кінцевим терміном повернення кредиту є 22 серпня 2013 року.

18 лютого 2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ПП ГРК «Апельсин» був укладений кредитний договір № 49.8.3/01/2009-КЛТ, згідно з умовами якого сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 2 500 000 грн.

Пунктом 1.1 (в редакції додаткової угоди від 19 жовтня 2009 року № 5) сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 8 млн грн.

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору підставою для надання кредитів та сплати позичальником комісії за наданими кредитами за договором є додаткові угоди.

Додатковою угодою від 23 лютого 2009 року № 1 банк надав позичальнику кредит у сумі 2 млн грн зі сплатою 25 % річних (16,75 % річних у редакції додаткової угоди від 19 жовтня 2009 року № 5), а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 19 лютого 2010 року (не пізніше 14 січня 2011 року у редакції додаткової угоди від 05 березня 2010 року № 8);

додатковою угодою від 08 квітня 2009 року № 2 банк надав позичальнику кредит у сумі 250 000 грн зі сплатою 25 % річних (16,75 % річних у редакції додаткової угоди від 19 жовтня 2009 року № 5), а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 02 квітня 2010 року (не пізніше 14 січня 2011 року в редакції додаткової угоди від 05 березня 2010 року № 8);

додатковою угодою від 30 квітня 2009 року № 3 банк надав позичальнику кредит у сумі 250 000 грн зі сплатою 25 % річних (16,75 % річних у редакції додаткової угоди від 19 жовтня 2009 року № 5), а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 29 квітня 2010 року (не пізніше 14 січня 2011 року в редакції додаткової угоди від 05 березня 2010 року № 8);

додатковою угодою від 19 жовтня 2009 року № 6 банк надав позичальнику кредит у сумі 4 643 336 грн зі сплатою 16,75 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 17 лютого 2012 року;

додатковою угодою від 18 березня 2010 року № 9 банк надав позичальнику кредит у сумі 650 000 грн, зі сплатою 20 % річних, а позичальник зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 17 лютого 2012 року.

Банк виконав зобов'язання, передбачені кредитними договорами від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ, шляхом видачі кредитних коштів на рахунок.

Позичальник зобов'язання за вказаними кредитними договорами належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту, за відсотками та комісіями.

Станом на 27 березня 2014 року заборгованість позичальника за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ становить 70 670 993 грн 54 коп. з яких: сума заборгованості за кредитом - 40 162 868 грн 94 коп.; сума заборгованості за відсотками - 26 183 777 грн 47 коп.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту -2 617 738 грн 75 коп.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 706 608 грн 39 коп. Заборгованість позичальника за кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ становить 10 878 964 грн 35 коп., з яких сума заборгованості за кредитом - 7 994 961 грн 44 коп.; сума заборгованості за відсотками - 2 218 320 грн 76 коп.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 521 096 грн 25 коп.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 144 585 грн 89 коп.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ 25 липня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 49.8.2/38/ПК56/08-КЛТ, ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 49.8.2/38/ПК57/08-КЛТ, ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 49.8.2/38/ПК55/08- КЛТ.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ 18 лютого 2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 49.8.3/01/ПК03/09-КЛТ, ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 49.8.3/01/ПК04/09-КЛТ.

27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований у реєстрі за № 2466, згідно з умовами якого продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх та сплатити загальну купівельну ціну.

Відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 27 вересня 2013 року право вимоги за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ з усіма змінами та доповненнями до них перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що заборгованість за кредитними договорами підлягає стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк».

Проте з таким висновком погодитись не можна.

Так, 07 липня 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ПАТ «Авант-Банк» про залучення процесуального правонаступника у справі.

Із наданих заявником документів вбачається, що згідно з договором застави майнових прав від 12 лютого 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., зареєстрованого в реєстрі № 236, укладеного між ПАТ «Авант-Банк» та ПАТ «Дельта Банк», майнові права за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ передані в заставу ПАТ «Авант-Банк».

У пункті 3.1.4 договору зазначено, що заставодержатель має право, зокрема: звертати стягнення на предмет застави (отримання вимоги, то випливає із заставленого права) і реалізувати заставлені майнові права і задовольнити за їх рахунок свої грошові вимоги за договором банківського рахунку у повному обсязі до настання терміну виконання заставодавцем відповідних зобов'язань, у тому числі у разі прийняття Національним банком України рішення про віднесення заставодавця до категорії неплатоспроможних.

Пунктом 3.1.5 договору передбачено, що право заставодержателя самостійно без звернення до суду здійснювати реалізацію майнових прав, наданих заставодавцем у забезпечення за кредитом.

Згідно з п. 4.7 договору, у разі прийняття рішення про запровадження тимчасової адміністрації/призначення ліквідатора/реорганізації (злиття/ приєднання/виділення) заставодавця, заставодержатель в момент настання таких подій набуває всіх прав та обов'язків кредитора до боржників за кредитними договорами/договорами застави/договорами іпотеки, майнові права за якими передані в заставу за даним договором.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, сформованих 06 березня 2015 року, заявник зареєстрований як іпотекодержатель згідно з іпотечними договорами від 23 серпня 2007 року № 49.12/38/ 372/07-КЛТ та від 18 лютого 2009 року № 49.12/01/16/09.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни сторони особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника на будь-якій стадії цивільного процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не перевірив, чи відбулася у зобов'язанні заміна кредитора, з огляду на укладений договір застави майнових прав від 12 лютого 2015 року, а тому дійшов передчасного висновку про те, що заборгованість за кредитними договорами підлягає стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк».

Порушення судом апеляційної інстанції при розгляді справи норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі судове рішення не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного підприємства Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана