Провадження № 2о/521/347/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участі: представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 за участі заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Малиновського району м. Одеси про встановлення факту перебування в гетто, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування в гетто.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис №379 складений Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 29.11.1954 року). Його батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 євреї по національності.

Його мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (дівоче прізвище «Кульчицька » та по батькові «Кармелівна»), уродженка с. Курпиново Одеської області, єврейка по національності.

Мати змінила своє прізвище та по батькові на сценічний псевдонім «Степанова Марія Кіндратівна» в звязку з тим, що до Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років була артисткою театру імені Ленінського комсомолу.

Після Другої Світової війни дивом залишившись живою та маючі документи на імя ОСОБА_5, мати вже не стала їх змінювати на первинні видані на імя ОСОБА_6.

В 1941 році, його з матірю ОСОБА_5 в період німецько-фашистської окупації було направлено в єврейське гетто м. Бершадь Вінницької області, де були розміщені до 1943 року.

Під час перебування в єврейському гетто в м. Бершадь Вінницької області його мати примусово використовувалась німцями в якості співачки і була змушена співати на німецькій, італійській та румунській мовах.

Будучі природно вродливою та привабливою жінкою, моя мати сподобалась італійцю Корнеллі, який зміг викупити її з табору єврейського гетто, після чого 14 березня 1944 року він зі своєю матірю були примусово угнано до Румунії в с. Бешенова Веки, повіт Тімішоара, де мати працювала на фабриці, звідки 25 лютого 1945 року вони були звільненні Радянською Армією.

Встановлення факту його перебування в гетто можуть підтвердити свідки.

Крім того із домової книги за 1949 рік вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 єврей по національності.

Згідно довідки Хмельницького КП «ЖКС» виконавчого комітету Одеської міської ради № 6005 від 30.10.2014 року, він ОСОБА_3 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, по національності єврей, був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, в буд . 14, кв. 10 з 24.01.1973 року по теперішній час.

Внесення доповнень до актового запису про народження йому потрібно для відновлення первісних родових даних для підтвердження його єврейського походження та взяття на облік в єврейському центрі в звязку з тим, що в позивача не має дітей які могли б піклуватись про нього враховуючі його стан здоровя так як він є інвалідом другої групи та необхідністю матеріальної підтримки.

Просить постановити рішення, яким встановити факт перебування в єврейському фашистському гетто неповнолітнього вязня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, єврея по національності, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: м. Одеса. АДРЕСА_1 у період з 1941 року по 1943 роки. Внести доповнення в актовий запис про народження № 379 від 29.11.1954 року поновленого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції відомостями про «По батькові» дитини «Іванович» та відомостями про національність батьків: «ОСОБА_4 єврей та ОСОБА_5 єврейка» та внести зміни до запису акту про народження ОСОБА_3 зобовязавши відділ РАЦС внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_7, в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву (вх. 51096 від 07.12.2015 року), в якій просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення заявлених вимог.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_3 були ОСОБА_4 єврей по національності та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (дівоче прізвище «Кульчицька» та по батькові «Кармелівна», уродженка с. Курпиново Одеської області, єврейка по національності.

Мати заявника змінила своє прізвище та по батькові на сценічний псевдонім «Степанова Марія Кіндратівна», у звязку з тим, що до Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років, була артисткою театру імені Ленінського комсомолу.

В 1941 році, заявник разом зі своєю матірю ОСОБА_5 в період німецько фашистської окупації були угнано в єврейське гетто м. Бершадь Вінницької області, де і знаходились до 1943 року, де вона примусово використовувалась німцями в якості співачки і була змушена співати на німецькій, італійській та румунській мовах, що підтверджується заявою ОСОБА_1, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 23.11.2015 року, який в період з 1941 1944 роки знаходився в гетто Бершадь Вінницької області (посвідчення №1363).

Відповідно довідки МСЕК №044530 ОСОБА_8 має другу групу інвалідності (посвідчення №044530).

Відповідно довідки КП ЖКС «Хмельницький» від 30.10.2014 року №6005 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_7, національність єврей, був зареєстрований по архівній домовій книзі АДРЕСА_2 з 24.01.1973 року та зареєстрований по теперішній час.

Відповідно до ст. 1 Закону України (далі - Закон) „Про жертви нацистських переслідувань" жертви нацистських переслідувань - особи, які в роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни постраждали від нацистських переслідувань з мотивів політичного, національного і релігійного характеру, ворожого ставлення до націонал-соціалізму; нацистські переслідування - злочинне позбавлення Німеччиною в роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни волі мирного населення на тимчасово окупованій території України або за її межами шляхом ув'язнення його у концентраційних таборах, гетто, інших місцях примусового тримання, а також насильне вивезення мирного населення на примусові роботи на територію Німеччини або її союзників, що перебували у стані війни з колишнім Союзом РСР, або на території окупованих ними інших держав.

Стаття 4 Закону передбачає, що особами, які належать до числа жертв нацистських переслідувань, є: колишні в'язні концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання та місць примусових робіт у роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни; особи, які були насильно вивезені з території колишнього Союзу РСР на примусові роботи на територію Німеччини або її союзників, що перебували у стані війни з колишнім Союзом РСР, або на території окупованих ними інших держав;

Відповідно до ст. 6 Закону держава забезпечує соціальний захист жертв нацистських переслідувань та їх громадських організацій шляхом надання пільг: дружинам (чоловікам) померлих жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, - відповідно до статті 6-4 цього Закону.

Відповідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи наведене, суд знаходить, що слід встановити факт перебування в єврейському фашистському гетто неповнолітнього вязня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, єврея по національності, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 у період з 1941 року по 1943 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8,10,60,234,256 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 за участі заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Малиновського району м. Одеси про встановлення факту перебування в гетто - задовольнити.

Встановити факт перебування в єврейському фашистському гетто неповнолітнього вязня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, єврея по національності, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 у період з 1941 року по 1943 роки.

Внести доповнення в актовий запис про народження № 379 від 29.11.1954 року поновленого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції відомостями про «По батькові» дитини «Іванович» та відомостями про національність батьків: «ОСОБА_4 єврей та ОСОБА_5 єврейка» та внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Рішення ухвалене й надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: