Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, правонаступників ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання недійсною викопіровки із будівельного кварталу №16 від 09.08.1979 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконавчого комітету Житомирської міської ради та просила визнати порядок користування земельною ділянкою за адресою м. Житомир, вул. Мануїльського, 45, який відображено у викопіровці на дане домоволодіння, яку рахують угодою, недійсним, а також визнати недійсним рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №658 від 11.12.1997 року про закріплення земельної ділянки та передачі її частини ОСОБА_7 у власність.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 27.11.2013 року, яка набрала законної сили, відмовлено у відкритті провадження в справі у частині позовних вимог про визнання рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №658 від 11.12.1997 року недійсним.

На виконання вимог ухвали Корольовського районного суду м. Житомира позивач уточнила позовні вимоги та просить визнати недійсною викопіровку із будівельного кварталу №16 від 09.08.1979 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві власності належить 24/100 ідеальні частини житлового будинку за адресою: м. Житомир, вул. Мануїльського, 45 згідно свідоцтва про право власності від 22.03.1979 року, відповідачу ОСОБА_3 належить 33/100 ідеальних частин на підставі договору купівлі- продажу від 13.07.1981 року, ОСОБА_2 належить 43/100 ідеальні частини згідно договору купівлі-продажу від 22.12.2011 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №658 від 11.12.1997 року за домоволодінням закріплено земельну ділянку розміром 0,2480 га, із яких співвласнику ОСОБА_7 надано 0,0854 га, а саме 0,0435 га у тимчасове користування та 0,0419 га у приватну власність. ОСОБА_7 свою частку в домоволодінні відчужила відповідачеві ОСОБА_2.

У 2012 році позивач звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою та під час розгляду справи відповідачем було надано викопіровку із будівельного кварталу №16 від 09.08.1979 року на підтвердження встановлення порядку користування земельною ділянкою в 1979 році.

Вважає, що викопіровка із будівельного кварталу №16 на земельну ділянку №45 по вул. Мануїльського в м. Житомирі є недійсною, оскільки зазначений у викопіровці розмір земельної ділянки 2549 кв.м. у подальшому змінився.

Крім того, розділ проведено між користувачами I, II, III згідно ідеальних часток, тобто, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9. Позивача дописано як IV - 300 кв.м. невідомо із якого розміру ідеальних часток в домоволодінні. При цьому, підпис за позивача здійснено не нею, тому розподіл є недійсним, оскільки не було згоди всіх співвласників домоволодіння.

Вважає, що визначення розмірів по ідеальним часткам не відповідає розміру земельних ділянок, а саме ОСОБА_8 (у подальшому ОСОБА_3 - 33/100 ідеальних часток будинку повинно відповідати 0,0819 га земельної ділянки, а є 0,1322 га; ОСОБА_7, ОСОБА_9 (у подальшому ОСОБА_10 - 43/100 ідеальних часток будинку повинно відповідати 0,1066 га, а є 0,0873 га; у позивача - 24/100 ідеальних часток будинку повинно відповідати 0,0595 га, а є 0,0285 га.

Зміна розмірів земельної ділянки підтверджується викопіровкою із будівельного кварталу №16 від 09.08.1979 року, у якій зазначено розмір земельної ділянки 2549 кв.м., а рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №658 від 11.12.1997 року розмір земельної ділянки змінено на 0,2480 га..

У судовому засіданні позивач і представник позивача уточнену позовну вимогу підтримали та просять визнати недійсною викопіровку із будівельного кварталу №16 з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначають, що викопіровкою повинно бути здійснено розподіл земельної ділянки згідно ідеальних часток, а фактично цього зроблено не було і межі до цього часу в натурі не визначені.

Позивач також пояснила, що користується земельною ділянкою у тих саме розмірах, що і на час виготовлення викопіровки, однак, її права порушено, оскільки відповідно до ідеальних частин у домоволодінні їй має належати земельна ділянка більшої площі, ніж вона фактично користується відповідно до порядку користування, який склався.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки порядок користування земельною ділянкою №45 по вул. Мануїльського в м. Житомирі склався ще до придбання ОСОБА_2 частини будинку, тому наміри ОСОБА_1 встановити новий порядок користування вважає безпідставними.

Відповідач ОСОБА_3 померла 05.10.2014 року (а.с.115).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10.07.2015 року на підставі матеріалів спадкової справи (а.с.121-142) залучено до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала; ОСОБА_6 після оголошеної перерви не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки невідомі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 на праві особистої власності належить 24/100 ідеальні частки жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Мануїльського, 45, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок №1-679 від 22.03.1979 року (а.с.5).

Як вбачається з повідомлення КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради (а.с.6) ОСОБА_3 на праві власності належить 33/100 ідеальних часток зазначеного домоволодіння на підставі договору купівлі - продажу від 13.07.1981 року; ОСОБА_2 на праві власності належить 43/100 ідеальних часток зазначеного домоволодіння згідно договору купівлі - продажу від 22.12.2011 року.

Згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №658 від 11.12.1997 року (а.с.8) за домоволодінням по вул. Мануїльського, 45 закріплено земельну ділянку розміром 0,2480 га та за ОСОБА_7 закріплено 0,0854 га, з яких 0,0435 га надано їй у тимчасове користування і 0,0419 га у приватну власність.

Щодо закріплення частини земельної ділянки за ОСОБА_1 та надання у власність та/або тимчасове користування їй частини земельної ділянки по вул. Мануїльського, 45 рішення, у тому числі органами місцевого самоврядування не приймались.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Житомирської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою залишено без задоволення та встановлено, що колишніми власниками домоволодіння № 45 по вул. Мануїльського в м. Житомирі ОСОБА_11, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 була укладена угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою при домоволодінні № 45 по вул. Мануїльського в м. Житомирі (а.с.20).

Як вбачається з оспорюваної позивачем викопіровки із будівельного кварталу №16 на присадибну ділянку №45 по вул. Мануїльського у м. Житомирі без зазначення дати виготовлення (оригінал якої було надано позивачем ОСОБА_1 і оглянуто у судовому засіданні) загальний розмір земельної ділянки становить 2549 кв.м..

У викопіровці зазначені користувачі: I 1. ОСОБА_8 12/18 ідеальних часток, II 2. ОСОБА_7 і III 3. ОСОБА_9 разом 6/18 ідеальних часток та IV ОСОБА_1 300 кв.м..

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №1/801 від 18.10.2014 року (а.с.86-92) дописку цифрових римських записів та рукописного тексту: ОСОБА_12 - 300 м2 здійснено не одночасно із виготовленням викопіровки.

При цьому, суд звертає увагу, що 12/18 ідеальних часток і 6/18 ідеальних часток у сукупності становлять одне ціле; первісна дата виготовлення викопіровки у ній відсутня.

Також у оспорюваній викопіровці зазначено, що розподіл проведений I, II-III згідно ідеальних часток 09.08.1979 року; I, IV розподіл за згодою та з розподілом були згодні: I ОСОБА_8 (із проставлянням підпису) та IV ОСОБА_1 (із проставлянням підпису).

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №1/801 від 18.10.2014 року підпис навпроти прізвища ОСОБА_12П. у викопіровці із будівельного кварталу № 16 виконаний саме позивачем ОСОБА_1.

Правочин згідно ст.202 ЦК України є дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Оскільки викопіровка із будівельного кварталу це знята копія з частини загального креслення, яка виготовляється як частина землевпорядної документації для здійснення у подальшому будь-яких юридичних дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків щодо земельної ділянки, тому суд вважає, що викопіровка сама по собі не є правочином в розумінні ст.202 ЦК України.

Крім того, навіть якщо викопіровку із будівельного кварталу № 16 станом на 09.08.1979 року вважати правочином (угодою про порядок користування), то, враховуючи наявність підпису позивача у оспорюваній викопіровці із будівельного кварталу №16 на присадибну ділянку №45 по вул. Мануїльського у м. Житомирі без зазначення дати виготовлення викопіровки, є достатні підстави вважати, що позивач ознайомлена зі змістом викопіровки та згодна з розподілом, зазначеним у ній.

Таким чином, оскільки позивач підписувала викопіровку із будівельного кварталу №16, що свідчить про наявність її волевиявлення; дописка у викопіровці ОСОБА_12 - 300 м2 не має наслідком недійсності інших частин, а також викопіровки у цілому, а тому підстави для визнання викопіровки недійсною з моменту її виготовлення відсутні, а отже й відсутні підстави для

задоволення позову, що не позбавляє позивача права звернутися до органів місцевого самоврядування для отримання в установленому законом порядку правовстановлюючих документів на належну їй частку земельної ділянки.

Керуючись ст.ст.10, 11, 30, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко