СЛОВ?ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року м. Слов?янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Неженцевої О.В.

при секретарі Дзюба М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Слов?янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл майна та стягнення судових витрат, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин та неможливістю збереження сім?ї.

Ухвалою суду від 30 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 про розподіл майна за її заявою буди залишені без розгляду.

07 грудня 2015 року позивачем ОСОБА_1 було письмово уточнено заявлені позовні вимоги, а саме позивачка просила суд розірвати шлюб з ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх дозходів відповідача до повноліття дитини та стягнути з ОСОБА_2 понесені нею судові витрати у сумі 487,20 грн.

Позивач ОСОБА_1, була належним чином сповіщена про час та місце судового розгляду, але не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, подала письмову заяву, датовану 11 грудня 2015 року про підтримання заявлених позовних вимог, просила розглядати справу у її відсутність /а.с.38/.

У позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог зазначено, що з 28.06.2001 року позивач ОСОБА_1 перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок несумісності характерів між подружжям постійно виникали суперечки та сварки на побутовому ґрунті, що призвело до втрати почуття любові один до одного. За цих підстав вони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо за різними адресами, не ведуть спільне господарство і фактично не спілкуються між собою. За час окремого проживання вона дійшла висновку, що примирення між ними та подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них. Зазначила, що донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає у добровільному порядку. На підставі наведених обставини, позивач ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього доньки ОСОБА_3 у розмірі ? частини від всих видів його доходів та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2, був належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду, але не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав письмову заяву, датовану 11 грудня 2015 року про визнання заявлених позовних вимог у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність/а.с.39/.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України ) установив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 28 червня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Слов?янського міського управління юстиції, актовий запис № 296 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.9/.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як убачається із матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім?єю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно до положень статті З СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та збереження їх сім?ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України).

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов?язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто.

Згідно з приписом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не виконує у відношенні своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 передбачені сімейним законодавством батьківські обов?язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Визнання відповідачем позову у цій частині не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у відсотковому співвідношенні у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) її батька ОСОБА_2

Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 487,20 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з позовом про стягнення аліментів до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11,60,174,212,213,214,215, Цивільного процесуального кодексу України, статтями 110-112, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та судових витрат задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 28 червня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Слов?янського міського управління юстиції, актовий запис № 296, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача «Височина» залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця селища ОСОБА_4 району, Азербайджан, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: 84100, АДРЕСА_1, аліменти у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця, починаючи з 07 грудня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця селища ОСОБА_4 району, Азербайджан, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 грн. (одержувач коштів Словянське УК/м. Словянськ/ 22030001, розрахунковий рахунок 0075, код платежу 22030001, ЄДРПОУ банку 37803368, ЄДРПОУ суду - 26503448 МФО 834016 ОСОБА_4 ГУДКУ у Донецькій області).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця селища ОСОБА_4 району, Азербайджан, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: 84100, АДРЕСА_1, суму сплаченого судового збору 487 грн. 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через Слов?янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Неженцева