Провадження №4-с/219/18/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Брежнева О.А.,

при секретарі Ранкової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Артемівську справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» на дії ВДВС Єнакіївського МУЮ у Донецькій області щодо винесення постанови про відмову у відкриті виконавчого провадження від 28 вересня 2015 року за виконавчим провадженням у відношенні боржника ОСОБА_2 на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»,

ВСТАНОВИВ:

До Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернулося публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_1» на дії ВДВС Єнакіївського МУЮ у Донецькій області щодо винесення постанови про відмову у відкриті виконавчого провадження від 28 вересня 2015 року за виконавчим провадженням у відношенні боржника ОСОБА_2 на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», мотивуючи свої вимоги наступним.

16 вересня 2015 року ПАТ «ПУМБ» направлено до відділу державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №230/2615/14-ц від 24 квітня 2014 року Єнакіївського міського суду Донецької області про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. 28 вересня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Єнакіївського МУЮ у Донецькій області Малиновським С.Ю. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у відношенні боржника ОСОБА_2, яка отримана стягувачем 16 жовтня 2015 року, згідно штампа вхідної кореспонденції. В постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження зазначено, що відмова в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа аргументовано Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ін., державний виконавець, також посилається на розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за №1085-р, якою затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться. Просить задовольнити її скаргу.

В судове засідання заявник не зявилась, про дату, час та місце розгляду її скарги повідомлена належним чином, в скарзі зазначила, що просить розглядати справу за її відсутності з причин того, що існують певні труднощі з пересуванням по території Донецької області у звязку з проведенням антитерористичної операції. За таких обставин, з урахуванням встановлених ст. 386 ЦПК України строків розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника.

В судове засідання представник відділу державної виконавчої служби Єнакіївського МУЮ у Донецькій області не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, а також заперечення, згідно з якими просить відмовити у задоволені скарги, оскільки 28 вересня 2015 року, згідно з п.8 ч.1 ст. 26 ЗУ 2Про виконавче провадження» державним виконавцем було відмолено у відкритті виконавчого провадження, про що винесено відповідну постанову з дотриманням вимог ч.2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», копії якої разом з виконавчим документом були направлені стягувачу в особі ПАТ «ПУМБ». Також зазначив, що стягувачу відмовлено у відкритті виконавчого провадження не у звязку із недотриманням позивачем положень ЗУ «Про виконавче провадження», а у звязку з неможливістю здійснення виконавчого провадження, щодо примусового виконання виконавчого документа на певній території непідконтрольній державній владі України, внаслідок прийняття Кабінетом Міністрів України та Міністерством юстиції України відповідних нормативно-правових актів. Оскільки, державний виконавець при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 28 вересня 2015 року за виконавчим документом у відношенні боржника ОСОБА_2 пріоритетно керувався нормами Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень та відповідними нормативно-правовими актами прийнятими Кабінетом міністрів України та міністерством юстиції України. Просить відмовити у задоволені скарги заявника повністю, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі державного виконавця на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду та вирішення по суті, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про виконавче провадження , виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 07 травня 2014 року видано Єнакіївським міським судом Донецької області виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором №Н-1319-08 від 31.07.2008 року та договором поруки Н-1319-08 від 31.07.2008 року у сумі 141815,46 доларів США.

Згідно копії заяви від 16 вересня 2015 року адресованої на імя начальника головного територіального управління юстиції у Донецькій області управління державної виконавчої служби стягувач просить прийняти на примусове виконання виконавчий лист від 24 квітня 2014 року №230/2615/14-ц, та винести постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направити стягувачу.

Відповідно до копії постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 28 вересня 2015 року, відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчий лист №230/2615/14-ц виданий 07 травня 2014 року Єнакіївським міським судом Донецької області про стягнення 141815,46 доларів США з ОСОБА_2, у звязку з тим, що проведення виконавчих дій неможливо на території проведення активної фази АТО. Копію даної постанови заявник отримав 16 жовтня 2015 року, що підтверджується супровідним листом та штампом вхідної кореспонденції на ньому.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати наданій йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам їхні права і обов'язки. 3. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей…

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) Звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) Звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) Вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) Інші заходи, передбачені рішенням.

Крім того, у п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, а статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім цього, виходячи з того, що п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, а в Законі України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на якій посилався в оскаржуваній постанові державний виконавець, положень щодо неможливості проведення виконавчих дій на період проведення антитерористичної операції не міститься.

Враховуючи викладене та те, що строк пред'явлення виконавчого листа не закінчився, виконавчий лист, пред'явлений до відповідного органу державної виконавчої служби, відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконавчого документа, суд вважає, що державним виконавцем неправомірно було відмовлено у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню даного виконавчого листа.

Оскільки частиною 1 статті 25 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам передбаченим, цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Так, за пунктом 8 частини 1 статті 26 цього Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, державний виконавець при прийнятті рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, повинен у постанові зазначити, які саме передбачені законом інші обставини виключають здійснення виконавчого провадження. В постанові, яка є предметом оскарження, такі обставини не вказані.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 18 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року, за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З урахуванням наведеного, суд вважає дії державного виконавця на стадії виконання судового рішення щодо винесення постанови про відмову у відкриті виконавчого провадження від 28 вересня 2015 року за виконавчим провадженням у відношенні боржника ОСОБА_2 на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», такими, що не відповідають вимогам законодавства України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доводи, викладені в скарзі публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» на дії ВДВС Єнакіївського МУЮ у Донецькій області щодо винесення постанови про відмову у відкриті виконавчого провадження від 28 вересня 2015 року за виконавчим провадженням у відношенні боржника ОСОБА_2 на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» є обґрунтованими та такими, що знайшли підтвердження під час судового розгляду, що стосується вимог в частині визнання протиправною діяльність начальника відділу державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, щодо нездійснення належного контролю в частині винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 28.09.2015 року за виконавчим провадженням у відношенні боржника ОСОБА_2 на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовити, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства України.

З огляду на вищенаведене, керуючись статтями 1, 10, 11, 14, 95, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 1, 6, 11, 32, 37 Закону України «Про виконавче провадження», абзацем 6 п. 3.17 ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» на дії ВДВС Єнакіївського МУЮ у Донецькій області щодо винесення постанови про відмову у відкриті виконавчого провадження від 28 вересня 2015 року за виконавчим провадженням у відношенні боржника ОСОБА_2 на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» задовольнити.

Визнати протиправною діяльність відділу державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 28.09.2015 року за виконавчим провадженням у відношенні боржника ОСОБА_2 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 28 вересня 2015 року за виконавчим провадженням у відношенні боржника ОСОБА_2 на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобовязати відділ державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області винести постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №230/2615/14-ц від 24.04.2014 року Єнакіївського міського суду Донецької області про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: 84600, м. Єнакієве, вул. Чорноморська, 2а, ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, який мешкає за адресою: 84600, м. Єнакієве, вул. Чорноморська, 2а на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором №Н-1319-08 від 31 липня 2008 року та договором поруки №Н-1319-08 від 31 липня 2008 року в розмірі 141815,46 доларів США.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд м. Донецька протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі осіб, які її оскаржують, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А.Брежнев