Провадження № 2/369/4992/15
У Х В А Л А

іменем україни

23 грудня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Кондратенко М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї для примусового виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться дана цивільна справа.

Представник позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 45284869 від 07 жовтня 2015 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3. Відчуження ОСОБА_3 вказаної квартири може утруднити виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, представник позивача ОСОБА_1 просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру № № 37 по вул. Вітянська, 11-а, в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_1, на яку представник позивача просить накласти арешт, є предметом даного спору, і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_3.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук