АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №761/8986/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11401/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Сіромашенко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
18 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Невідомої Т.О., Слюсар Т.А.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним. Посилається на те, що 16 липня 2008 року між ним та ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») було укладено кредитний договір №16/07/2008/840-К, за умовами якого банк надав йому кредит у розмірі 32000,00 доларів США на споживчі цілі, строком до 15 липня 2021 року, зі сплатою 15,99% річних. Зазначає, що при укладанні кредитного договору банком було порушено його законні права та інтереси, оскільки, положення кредитного договору не відповідають чинному законодавству України, є несправедливими та порушують його права, як споживача, суперечать положенням ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», нормам Конституції України та цивільного законодавства, оскільки, кредитні кошти банком були йому надані в іноземній валюті без отримання сторонами договору індивідуальної ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій. Крім того, позивач зауважував, що на сьогоднішній день існує істотна зміна становища щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором, оскільки, через фінансову кризу, внаслідок якої відбулося значне підвищення курсу іноземної валюти, сума боргу, яку йому необхідно сплачувати банку, значно зросла, у зв'язку з чим, погіршився його фінансовий стан, що не дає змоги в повному обсязі сплачувати кредит та відсотки за його користування. Також, зазначав, що в порушення ст.13 ЦК України кредитний договір передбачає відповідальність лише позивача і захищає інтереси тільки відповідача. З посиланням на вищевказані підстави, вважає умови кредитного договору несправедливими, оскільки, вони суперечать положенням ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв'язку з чим, кредитний договір підлягає визнанню недійсним в порядку встановленому ЦК України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи. Вважає порушеними принципи справедливості і розумності. Зазначає, що судом не було досліджено індивідуальну ліцензію на право здійснення видачі банком кредиту у валюті США.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджується відповідними розписками, причини неявки до суду не повідомили.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банкабо інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За умовами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір кредиту № 16/07/2008/840-К/683, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 32 000 дол. США, зі сплатою 15,99% річних, на споживчі цілі, строком до 15 липня 2021 року (а.с.10-11).

ОСОБА_3 посилається на те, що при укладенні кредитного договору Банк всупереч чинному законодавству визначив розмір зобов'язань в іноземній валюті, і що в нього не було відповідної індивідуальної ліцензії на проведення валютної операції.

Частина 2 ст. 192, ч. 2 ст. 524, ч. 3 ст. 533 ЦК України передбачає, що у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом, допускається використання іноземної валюти при виконанні зобов'язань.

Спеціальне банківське законодавство у сфері банківської діяльності не містить приписів, які б забороняли банкам надавати кредити в іноземній валюті або регламентували умови кредитування в іноземній валюті.

Зокрема ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» містить перелік банківських операцій, які дозволяють здійснювати банкам, в тому числі на підставі банківської ліцензії. До них також належать кредитні операції, зокрема, розміщення залучених коштів (гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент) від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

Судом встановлено, що відповідно до банківської ліцензії № 21 від 23 серпня 2002 року, виданої Національним банком України (а.с.71) і дозволу № 21-2 від 04 листопада 2005 року та додатку до нього (а.с.72) ПАТ КБ «Надра» має право на здійснення операції з валютними цінностями, у тому числі кредитування фізичних осіб в іноземній валюті.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаївділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ч.1 ст.638 ЦК України, договірє укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Спірний договір кредиту підписаний ОСОБА_3 добровільно власноручно на кожному аркуші вказаного договору. При підписанні договору, сторони прийшли згоди стосовно всіх істотних умов, визначили права та обов'язки, а тому підстав для визнання правочину чи окремих його пунктів недійсними, колегія не знаходить.

Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Обставин, визначених частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України при розгляді даної справи судом не встановлено, підписавши кредитний договір, сторони прийшли згоди стосовно всіх умов, а тому з врахуванням положення ст.215 ЦК України підстави для визнання кредитного договору недійсним відсутні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-