Справа №2/489/2153/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 грудня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Товарна біржа «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 р. позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, яким просили визнати дійсним договір купівлі-продажу, відповідно до якого вони купили у ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діяла від свого імені і від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтував тим, що усі умови цього договору виконані, продавці квартири ОСОБА_6 і ОСОБА_7 померли, а ОСОБА_5 ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

В судове засіданні позивачі не зявились, надали заяви про слухання справи у їх відсутність.

Відповідач та представник біржі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 17 березня 2001 року, оформленого Товарною біржею «Українська біржа нерухомості» за реєстровим № 393, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діяли від свого імені та ОСОБА_1, що діяв від свого імені і від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_8 купили у ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діяла від свого імені та імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 у м, Миколаєві. (а.с. 6). Договір нотаріально не посвідчувався, але сторонами фактично виконаний і право власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 на дану квартиру зареєстровано БТІ 23 березня 2001 р. згідно реєстраційного посвідчення до договору купівлі-продажу /а.с. 7/.

Після укладення шлюбу, позивачка ОСОБА_8 змінила прізвище на «Піддубну». (а.с. 69).

З копії спадкової справи 89/2012р. вбачається, що ОСОБА_7 померла 21 березня 2010 року. Після смерті ОСОБА_7 спадщину після неї прийняв її син - ОСОБА_5, який діяв на той час, за згодою піклувальника (а.с. 37).

ОСОБА_6 помер 05 січня 2007 року, спадкова справа після його смерті не заводилась (а.с. 75).

Відповідно до ст. 47, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомості, що не посвідчений нотаріально, може бути визнаний судом дійсним, якщо однією стороною він виконаний повністю або частково, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення.

З наведених обставин вбачається, що договір виконано повністю, претензій одна до одної з приводу його виконання сторони не мають, а тому позов можливо задовольнити.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір оформлений 17 березня 2001 року Товарною біржею «Українська біржа нерухомості» за реєстровим № 393, за яким ОСОБА_2

Володимирівна, ОСОБА_3, які діяли від свого імені та ОСОБА_1, що діяв від свого імені і від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_8 купили у ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діяла від свого імені та імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 у м, Миколаєві.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.Г. Губницький