Справа № 548/1686/15-ц
Провадження № 2/548/729/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2015 р. м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О.В.,

за участю секретаря Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку за спадкоємцем,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку за спадкоємцем.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що він ОСОБА_1 народився в с. Бочки Хорольського району Полтавської області. В даний час зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

В свідоцтві про народження позивача, його матір»ю записана ОСОБА_3.

28 листопада 1987 року в ОСОБА_2 сільській раді Хорольського району Полтавської області мати позивача ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті зробила, таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові, тобто позивачу ОСОБА_1

9 січня 2015 мати позивача ОСОБА_3, померла в с. Ковтуни Хорольського району Полтавської області.

Вищевказаний заповіт на день смерті заповідача не змінено і не відмінено.

За життя вона була власником житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих по вул. Центральна,6 в с. Ковтуни Хорольського району на земельній ділянці площею 0,40 га відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ІІ-ПЛ № 009756.

Зібравши відповідні документи та довідки, позивач звернувся до Хорольської державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про прийняття спадщини на підставі якої 09 січня 2015 року була відкрита спадкова справа за № 232/2015.

Під час збору документів виявилося, що мати позивача загубила оригінал державного акту на право приватної власності на землю. Відповідне оголошення позивач подавав в районну газету «Вісті Хорольщини», а також звертався до Хорольського РВ УМВС із заявою про його втрату.

10 липня 2015 року, з наявними документами позивач знову звернувся в Хорольську державну нотаріальну контору по питанню подальшого оформлення спадщини.

Але своїм листом від 10.07.2015 року нотаріус повідомила позивачу що відповідно до ст.ст.125,126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку станом на 2005 рік посвідчувалося виключно державним актом, що пройшов державну реєстрацію.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстраціїї, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

В зв»язку з тим, що позивач не має змоги надати належним чином оформлений правовстановлюючий документ, що пройшов державну реєстрацію, на вищезазначене спадкове майно, йому слід звернутися до суду, і за умови надання суду усіх достатніх та необхідних доказів вирішувати питання про визнання за ним права власності на належну спадкодавцю земельну ділянку в порядку спадкування.

Згідно з витягом з технічної документації, виданого відділом Держгеокадастру у Хорольському районі від 03.09. 2015 року за № 445 розмір земельної ділянки, що належала його матері, становить 4 0000 кв.м., а нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 80 372 грн. 83 коп.

Тому позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на вказану вище земельну ділянку, що належала його померлій матері, за ним спадкоємцем за заповітом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не зявилися, хоча вчасно і належним чином були повідомлені про дату й час розгляду справи, але подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання не зявився, хоча вчасно і належним чином були повідомлені про дату й час розгляду справи, але надали суду заяву в якій позов визнали повністю і просили справу розглядати без участі їх представника.

Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що в свідоцтві про народження позивача, його матір»ю записана ОСОБА_3

28 листопада 1987 року в ОСОБА_2 сільській раді Хорольського району Полтавської області мати позивача ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті зробила, таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові, тобто позивачу ОСОБА_1

9 січня 2015 мати позивача ОСОБА_3, померла в с. Ковтуни Хорольського району Полтавської області.

Вищевказаний заповіт на день смерті заповідача не змінено і не відмінено.

За життя вона була власником житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих по вул. Центральна,6 в с. Ковтуни Хорольського району на земельній ділянці площею 0,40 га відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ІІ-ПЛ № 009756.

Зібравши відповідні документи та довідки, позивач звернувся до Хорольської державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про прийняття спадщини на підставі якої 09 січня 2015 року була відкрита спадкова справа за № 232/2015.

Під час збору документів виявилося, що мати позивача загубила оригінал державного акту на право приватної власності на землю. Відповідне оголошення позивач подавав в районну газету «Вісті Хорольщини», а також звертався до Хорольського РВ УМВС із заявою про його втрату.

10 липня 2015 року, з наявними документами позивач знову звернувся в Хорольську державну нотаріальну контору по питанню подальшого оформлення спадщини.

Але своїм листом від 10.07.2015 року нотаріус повідомила позивачу що відповідно до ст.ст.125,126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку станом на 2005 рік посвідчувалося виключно державним актом, що пройшов державну реєстрацію.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстраціїї, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

В зв»язку з тим, що позивач не має змоги надати належним чином оформлений правовстановлюючий документ, що пройшов державну реєстрацію, на вищезазначене спадкове майно, йому слід звернутися до суду, і за умови надання суду усіх достатніх та необхідних доказів вирішувати питання про визнання за ним права власності на належну спадкодавцю земельну ділянку в порядку спадкування.

Згідно з витягом з технічної документації, виданого відділом Держгеокадастру у Хорольському районі від 03.09. 2015 року за № 445 розмір земельної ділянки, що належала його матері, становить 4 0000 кв.м., а нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 80 372 грн. 83 коп.

Тому позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на вказану вище земельну ділянку, що належала його померлій матері, за ним спадкоємцем за заповітом.

Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності набувається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщини когось із них.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 61, 88, 174, 213-215, 218, ЦПК України, керуючись ст. ст. 328, 346 392, 1222, 1261, 1268, 1277 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку за спадкоємцем,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованим ІНФОРМАЦІЯ_4, що фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем за заповітом, право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,40 га, що розташована по вул. Центральна, 6 в с. Ковтуни території ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області у відповідності з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ № 009756, який належав його матері ОСОБА_3, яка померла 09 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: