Справа № 143/1662/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: говуючого - судді Марченко Л.В.

при секретарі Горбатюк Т.Б.

адвоката Любарського С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Погребищі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

Вирішив:

24.11.2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики , мотивуючи свої вимоги за тим, що 16 лютого 2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений Договір позики грошових коштів. Відповідно до п.1 вона передала у власність відповідача , який прийняв грошові кошти в сумі 16 000 гривень та зобов'язувався без нарахування процентів повернути їх до 16.08.2015 року.При цьому договором позики передбачалася можливість повернення грошових коштів.

Однак, відповідач коштів не повернув, станом на 16 грудня 2015 року сума боргу складає 16000 гривень.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 свої вимоги підтримала в повному обсязі, просив їх задовольнити в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_3 16 000 гривень та судові витрати по оплаті судового збору -487 грн.20 коп. та витрати по оплаті послуг адвоката - 2 000 гривень , а всього 18487 грн.20 коп .

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові доказів по справі суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка озичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони по справі уклали 16 лютого 2015 року договір позики нотаріально посвідчений, по якому позивач надав у позику відповідачу 16 000 гривень, які зобов'язувався їх повернути до 16.08.2015 року ( а.с. 7). Станом на 16.12.2015 року зобов'язання не виконано відповідачем ОСОБА_3

Згідно з ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні ( позичальникові) у власність гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.

Згідно змісту статей 509, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Оскільки позивачка ОСОБА_2 виконала свої зобов'язання відповідно до договору позики, а відповідач ОСОБА_3 не виконав свої зобов'язання в добровільному порядку , таким чином суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 за Договором позики від 16.02.2015 року заборгованість в сумі 16 000 гривень .

Крім того, суд вважає за необхідне ,відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору -487 грн.20 коп. та витрати по оплаті послуг адвоката - 2 000 гривень .

Керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215,226 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.н НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 16.02.2015 року в сумі 16 000 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487.грн.20 коп. та 2000 гривень по оплаті правової допомоги, а всього підлягає до стягнення 18487 грн.20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Погребищенський районний суд.

Суддя