Справа № 758/8798/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Богінкевич С. М. ,

при секретарі Потапьонок К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 та у теперішній час на цій житловій площі він проживає з дружиною - ОСОБА_4.

Вказує, що відповідачі - його онуки, оскільки у 1994 році його донька - ОСОБА_5 проживала разом з ними та своїми синами - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у його квартирі, у звязку з чим вони були зареєстровані у ній з лютого 1994 року.

Зазначає, що у 1995 році його донька - ОСОБА_5 разом із своїми синами - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виїхали в Росію, по місцю служби чоловіка його доньки в Ленінградську область, де і проживають по теперішній час.

Також зазначає, що він, як власник особового рахунку вищезазначеної квартири, несе всі витрати по її утриманню.

У звязку з вищевикладеним, оскільки відповідачі тривалий час не проживають за місцем реєстрації, не несуть витрат по утриманню, жодних угод про збереження за ними права користування житловим приміщенням не укладали, їх речі особистого вжитку відсутні, в добровільному порядку з реєстрації не знялись, реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачу вільно володіти та розпоряджатися квартирою, він вимушений звернутись до суду з вищезазначеним позовом за захистом свого порушеного права та просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №17 будинку № 62 - Б, по пр.Правди в місті Києві.

У судове засідання 09.12.2015 року позивач не зявився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву у якій позов підтримав та просив його задоволити повністю з підстав, викладених у ньому та проводити судовий розгляд у його відсутності, тому суд приходить до висновку про можливість слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи.

Відповідачі у судове засідання 09.12.2015 року повторно не зявились, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому суд з урахуванням положень п.5 ст.74, ст.224 ЦПК України, вважає за можливе слухати справу у їх відсутності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи та з урахуванням вимог чинного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень позивач є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно від 24.04.2015 року (а.с.24).

Відповідно до довідки форми №3 від 02.07.2015 року №140 (а.с.5) ЖБК «Виноградар-10» у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані позивач та відповідачі.

Крім того, з вищезазначеної довідки вбачається, що вищезазначена квартира перебуває на балансі ЖБК «Виноградар-10», а позивач є власником особового рахунку.

Судом встановлено, що відповідачі вищевказаним жилим приміщенням не користуються без поважних причин, оскільки не проживають у ній, що підтверджується актами, затвердженими головою правління ЖБК «Виноградар-10» від 21.07.2015 року (а.с.4), від 02.07.2015 року (а.с.6), не несуть витрат по його утриманню, що підтверджується довідкою голови правління ЖБК «Виноградар-10» від 02.07.2015 року (а.с.6); жодних угод про збереження за нею права користування житловим приміщенням не укладали, їх речі особистого вжитку відсутні, в добровільному порядку з реєстрації не знялись.

З урахуванням вищевикладеного судом встановлено, що відповідачі залишаються зареєстрованими на житловій площі за адресою: АДРЕСА_4, що перешкоджає позивачу належним чином користуватися житлом, оскільки лише він несе витрати по його утриманню.

Відповідно до ст.71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що передбачених ч.3 ст. 71 ЖК України обставин, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, у судовому засіданні встановлено не було. Будь-яких підстав для продовження строку відсутності осіб у спірному жилому приміщенні не виявлено, а відтак, відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищезазначений позов знайшов своє доведення в ході судового розгляду, є обґрунтованим у відповідності до вимог чинного законодавства України, у звязку з чим підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.71,72 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №17 будинку № 62 - Б, по пр.Правди в місті Києві.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва, шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом шляхом ухвалення та письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_6