У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Джуги С.Д.

суддів: Кеміня М.П., Боднар О.В.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 22 жовтня 2015 року щодо невжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком та надвірними спорудами,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22 жовтня 2015 року відмовлено у вжитті заходів забезпечення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком та надвірними спорудами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування зазначеної ухвали, оскільки така винесена всупереч вимогам статей 151-153 ЦПК України.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є позовними вимогами і в разі вжиття заявлених заходів забезпечення позову фактично судом буде вирішено спір по первісному позову.

Погодитись із таким висновком не можна, оскільки такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 подано первісний позов до відповідача ОСОБА_2 про встановлення порядку користування будинком №32 по вул. Ужанській с. Камяниця Ужгородського району та надвірними спорудами з посиланням на те, що їй належить 1/3 частини будинку, а відповідачу 2/3 частини і відповідач порушує її законні права як співвласника будинку.

В поданій заяві про забезпечення позову позивач просила заборонити відповідачеві вчиняти будь які дії по недопущенню її та її чоловіка ОСОБА_3 до користування приміщеннями загального користування: ванна, туалет, підвал, літня кухня, забезпечити можливим доступ до користування нею та членами її сім'ї даними приміщеннями та зобовязати відповідача відновити опалення кімнати, в якій проживає вона та її сім'я,

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України серед видів заходів до забезпечення позову є: заборона вчиняти певні дії; встановлення обовязку вчинити дії .

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, зазначених вимог закону не врахував, прийшов до невірного висновку, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є позовними вимогами і в разі вжиття заявлених заходів забезпечення позову фактично судом буде вирішено спір по первісному позову, оскільки такі не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Зокрема, зі змісту поданого первісного позову, її прохальної частини, вбачається, що позивач просить встановити порядок користування будинком, згідно з яким їй, як співвласнику 1/3 частини будинку, та членам її сім'ї, залишити у користуванні житлову кімнату площею 13,5 м. кв., а відповідачу, як співвласнику 2/3 частин будинку дві кімнати; приміщення загального користування та надвірні споруди залишити у спільному користуванні.

Вид забезпечення позову, у вигляді заборони відповідачеві вчиняти будь які дії по недопущенню позивача та її чоловіка ОСОБА_3 до користування приміщеннями загального користування: ванна, туалет, підвал, літня кухня, та забезпечення доступу до користування позивачем та членами її сім'ї даними приміщеннями, які просить застосувати позивач, відповідає і співмірний заявленим позивачем позовним вимогам, оскільки співвласники майна, що належить їм на праві спільної часткової власності, відповідно до ст. 358 ЦК України, наділяються однаковими правомочностями щодо володіння, користування майном. Позбавлення відповідачем іншого співвласника майна (позивача) доступу до майна може зробити неможливим виконання рішення суду по суті спору, за яким буде встановлено порядок користування майном, через приведення його в непридатний для проживання стан.

З врахуванням наведеного заява про забезпечення позову в цій частині є обґрунтована та підлягає до задоволення.

В той же час вид забезпечення позову у вигляді зобовязання відповідача відновити опалення кімнати, в якій проживає позивач та її сім'я, не є заходом забезпечення позову, виходячи зі змісту вимог ст. ст.151-152 ЦПК України, а є окремою позовною вимогою, яка підлягає розгляду і вирішенню на загальних підставах. А тому заява в цій частині є безпідставна і не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

За наведених обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 22 жовтня 2015 року скасувати, постановити з цього питання нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_4 вчиняти будь які дії по недопущенню ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 до користування приміщеннями загального користування: ванна, туалет, підвал, літня кухня у будинку №32 по вул. Ужанській с. Камяниця Ужгородського району та забезпечити доступ до користування позивачу ОСОБА_1 та членам її сім'ї даним приміщеннями. В решті заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :