Справа № 177/532/15-ц
Провадження № 2/177/465/15
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

13 липня 2015 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою 05.03.2015 року та просила усунути їй перешкоди у користуванні власністю - будинком № 50 по вул.. К. Маркса в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням та зняття останнього з реєстраційного обліку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 22.07.2008 року належить будинок розташований за адресою: вул. К. Маркса, 50 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

На момент звернення до суду в будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2

Відповідач був зареєстрований у вказаному будинку зі згоди позивача в якості члена сімї, оскільки ОСОБА_2 на той час був чоловіком позивача ОСОБА_1

Відповідач з березня 2013 року і по теперішній час за адресою реєстрації не проживає без поважних причин, шлюб між ними був розірваний 23.10.2012 року. Де відповідач на даний час проживає їй невідомо.

Позивач вказувала на те, що самостійно відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку, через що вона змушена звернутися до суду. На підставі вище викладеного та у відповідності до ст. 3, 16, 405 ЦК України просила суд задовольнити її вимоги.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 36).

Відповідач до суду повторно не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить офіційне повідомлення про час та місце розгляду даної справи та виклик до суду відповідача, викладене у газеті «Вісті Придніпров'я» № 48 (1643) від 18.06.2015 року (а.с.34). Також, на адресу реєстрації та можливого місця проживання відповідача було направлено повістку про виклик до суду на 27.05.2015 року (а.с.30).

Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, до суду не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладався на розсуд суду (а.с.28-29).

В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, враховуючи, що підстава, предмет та розмір позовних вимог не змінювався, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково з наступних законних підстав.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 22.07.2008 року належить будинок розташований за адресою: вул. Карла Маркса, 50 с. Лозуватка Криворізький район, Дніпропетровська область, що підтверджується, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та довідкою від 06.08.2008 року КП ДОР «Криворізьке БТІ», інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.03.2015 року (а.с.4,5,22,24,26).

Як вбачається з довідки Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 26.02.2015 року №490 у вказаному будинку зареєстровані: позивач по справі як власник будинку, її мати ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_2 (а.с.7).

З відомостей адресно довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області також вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 06.07.2012 року (а.с.20).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача від 27.05.2015 року вбачається, що 05.09.2008 року Саксаганським відділом РАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, між сторонами по справі було укладено шлюб, актовий запис 473 (а.с.33), який 23.10.2012 року розірвано (а.с.6).

Отже суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 був зареєстрований за зазначеною адресою як член сімї власника її чоловік.

Відповідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вказує позивач, що фактично ОСОБА_2 з березня 2013 року не проживає за зареєстрованою адресою, участі в утриманні будинку, сплаті комунальних платежів не приймає, на даний час проживає за іншою адресою.

Той факт, що відповідач за адресою своєї реєстрації вул. К. Маркса, 50 с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області не проживає з березня 2013 року, тобто більше 1 року, підтверджується актом депутата Лозуватської сільської ради ОСОБА_4, підпис якої посвідчено заступником сільської ради та завірено печаткою (а.с.8).

Позивач зазначала, що вона не чинить перешкод відповідачу в користуванні житлом, але на даний час вони зв'язок не підтримують. Позивач змушена сплачувати за нього комунальні послуги, таке інше, що ставить її в скрутне матеріальне становище.

Оскільки позивач не чинить відповідачу жодних перешкод у користуванні будинком і при цьому відповідач не проживає у вказаному житловому будинку більше року, не з'явився до суду та не надав доказів в підтвердження поважності причин не проживання у вказаному будинку, між ними не було досягнуто жодної домовленості про порядок користування цим житлом, тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою вул. Карла Маркса, 50 с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

Вимоги позивача про зняття з реєстрації відповідача є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 10, 60, ч.2 ст. 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою 05.03.2015 року та просила усунути їй перешкоди у користуванні власністю - будинком № 50 по вул.. К. Маркса в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням та зняття останнього з реєстраційного обліку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 22.07.2008 року належить будинок розташований за адресою: вул. К. Маркса, 50 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

На момент звернення до суду в будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2

Відповідач був зареєстрований у вказаному будинку зі згоди позивача в якості члена сімї, оскільки ОСОБА_2 на той час був чоловіком позивача ОСОБА_1

Відповідач з березня 2013 року і по теперішній час за адресою реєстрації не проживає без поважних причин, шлюб між ними був розірваний 23.10.2012 року. Де відповідач на даний час проживає їй невідомо.

Позивач вказувала на те, що самостійно відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку, через що вона змушена звернутися до суду. На підставі вище викладеного та у відповідності до ст. 3, 16, 405 ЦК України просила суд задовольнити її вимоги.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 36).

Відповідач до суду повторно не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить офіційне повідомлення про час та місце розгляду даної справи та виклик до суду відповідача, викладене у газеті «Вісті Придніпров'я» № 48 (1643) від 18.06.2015 року (а.с.34). Також, на адресу реєстрації та можливого місця проживання відповідача було направлено повістку про виклик до суду на 27.05.2015 року (а.с.30).

Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, до суду не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладався на розсуд суду (а.с.28-29).

В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, враховуючи, що підстава, предмет та розмір позовних вимог не змінювався, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково з наступних законних підстав.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 22.07.2008 року належить будинок розташований за адресою: вул. Карла Маркса, 50 с. Лозуватка Криворізький район, Дніпропетровська область, що підтверджується, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та довідкою від 06.08.2008 року КП ДОР «Криворізьке БТІ», інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.03.2015 року (а.с.4,5,22,24,26).

Як вбачається з довідки Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 26.02.2015 року №490 у вказаному будинку зареєстровані: позивач по справі як власник будинку, її мати ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_2 (а.с.7).

З відомостей адресно довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області також вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 06.07.2012 року (а.с.20).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача від 27.05.2015 року вбачається, що 05.09.2008 року Саксаганським відділом РАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, між сторонами по справі було укладено шлюб, актовий запис 473 (а.с.33), який 23.10.2012 року розірвано (а.с.6).

Отже суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 був зареєстрований за зазначеною адресою як член сімї власника її чоловік.

Відповідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вказує позивач, що фактично ОСОБА_2 з березня 2013 року не проживає за зареєстрованою адресою, участі в утриманні будинку, сплаті комунальних платежів не приймає, на даний час проживає за іншою адресою.

Той факт, що відповідач за адресою своєї реєстрації вул. К. Маркса, 50 с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області не проживає з березня 2013 року, тобто більше 1 року, підтверджується актом депутата Лозуватської сільської ради ОСОБА_4, підпис якої посвідчено заступником сільської ради та завірено печаткою (а.с.8).

Позивач зазначала, що вона не чинить перешкод відповідачу в користуванні житлом, але на даний час вони зв'язок не підтримують. Позивач змушена сплачувати за нього комунальні послуги, таке інше, що ставить її в скрутне матеріальне становище.

Оскільки позивач не чинить відповідачу жодних перешкод у користуванні будинком і при цьому відповідач не проживає у вказаному житловому будинку більше року, не з'явився до суду та не надав доказів в підтвердження поважності причин не проживання у вказаному будинку, між ними не було досягнуто жодної домовленості про порядок користування цим житлом, тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою вул. Карла Маркса, 50 с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

Вимоги позивача про зняття з реєстрації відповідача є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 10, 60, ч.2 ст. 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, суд , -

Суддя: