Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», учасник третейського розгляду - ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду,

встановив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків № 808/15 від 16.06.2015 року по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи заяву тим, що справа не підвідомча третейському суду, оскільки третейський суд не може розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, просила скасувати рішення третейського суду № 808/15 від 16.06.2015 року.

В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» просила відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених у письмових заперечення на заяву.

Учасник третейського розгляду - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши думку заявника, представника ПАТ «Універсал Банк», дослідивши матеріали даної справи, третейської справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.06.2015 року по справі № 808/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості в розмірі 203003,64 швейцарських франків та третейський збір у сумі 25500,00 грн.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин. Тією ж статтею передбачений виключний перелік справ які не входять до компетенції розгляду третейського суду.

Відповідно до п. 7.1. додаткової угоди б/н до кредитного договору укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1, сторони домовились про те, що всі вимоги, які виникають при виконанні договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом вищевказаного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором кредиту не виконали належним чином, надані кредитні кошти своєчасно та у встановлені договором строки не повернули, що стало підставою для звернення ПАТ «Універсал Банк» до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків з позовом про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд Третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди".

Частиною 1 ст.12 цього Закону визначено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Частинами 4, 5 ст.12 Закону визначено, що третейська угода укладається в письмовій формі та має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору місце та дату укладення угоди.

Так, 06.10.2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено третейську угоду у вигляді третейського застереження в договорі, викладеного в редакції п. 7.1 до додаткової угоди б/н до кредитного договору № 012-2008-2853 від 06.10.2008 року укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2

Отже, зазначений договір кредиту містить третейське застереження про вирішення спору між сторонами Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків суддею одноособово згідно з регламентом даного третейського суду.

Згідно з положеннями статей 2 та 5 Закону України "Про третейські суди" третейський суд, як недержавний орган, має повноваження вирішення спорів лише тих сторін, якими укладено угоду про передачу спору на розгляд третейського суду і ці повноваження третейського суду не поширюються на спори, в яких крім цих осіб, сторонами є інші особи, які не були сторонами третейської угоди, або спори, які стосуються прав і обов'язків інших осіб, що не є сторонами третейської угоди.

Частиною.2 п.1 статті 389-5 ЦПК України передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано, якщо справа в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Частинами 7 та 8 ст. 27 Закону України «Про третейські суди» прямо передбачено, що третейський суд має компетенцію надавати оцінку дійсності третейського застереження.

Третейський суд окремо зазначає, що право третейського суду надавати оцінку своєї компетенції розглядати спір за наявності третейського застереження повинно застосовуватися і у випадку, коли предмет спору має ознаки виключеного з компетенції третейського суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди, в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п.22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до ст. 16 ЦК України предмет спору визначається за особою, що звернулась до суду за захистом своїх прав та - за змістом позову.

У справах про захист прав споживачів позивачем є споживач, який повідомляє у позові про порушення його прав споживача передбачених Законом України «Про захист прав споживачів». Аналогічна правова позиція міститься у п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» та пунктах 3 та 5 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Спори щодо стягнення заборгованості з фізичної особи за Кредитним договором, не є спорами про захист прав споживачів, адже з таким позовом звергається не фізична особа - споживач у розумінні ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», а юридична особа - кредитодавець.

У третейській справі № 808/15 позивачем є банк, який пред'явив до третейського суду позов про захист прав банку: про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором відповідно до третейського застереження, яке передбачало розгляд всіх вимог, що виникають з кредитного договору, позов про стягнення заборгованості розглядав третейський суд у справі № 808/15, спори за вимогами банку про захист прав банку не виключені з компетенції третейського суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків, розглянувши справу від 16.06.2015 року по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про стягнення боргу не вийшов за межі своє компетенції та розглянув справу в рамках третейської угоди.

Згідно ст. 51 Закону України "Про третейські суди", рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Судом встановлено, що третейська угода, договір кредиту № 012-2008-2853 від 06.10.2008 року та додаткові угоди до нього, на даний час є чинними, змін до договору не вносилося, жодного рішення, що вступило в законну силу і яким договір кредиту визнаний недійсним не надано, враховуючи, що третейським судом розглядалася справа про стягнення боргу саме за договором кредиту .

З огляду на положення ст. 51 Закону України "Про третейські суди", якою визначені підстави для скасування рішень третейського суду, перелік яких є вичерпним, та не включає можливості скасування рішення третейського суду з підстав вказаних заявником.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги зміст заявлених вимог, предмет спору та ухвалене третейським судом рішення, суд вважає, що заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», учасник третейського розгляду - ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 12, 51 Закону України "Про третейські суди", суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», учасник третейського розгляду - ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд мста Києва, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя