Справа № 278/2527/15ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2015 року

Житомирський районний суд Житомирської області

у складі: головуючої судді - Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Левченко С.О., сторін, їх представників, представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудпостач Плюс» (далі Товариство) до Держави Україна в особі Прокурора Житомирського району, Житомирської районної державної адміністрації (далі РДА), Управління Держземагенства в Житомирському районі (далі Держземагенство), ДП «Івано-франківський ліспромкомбінат МО України» (далі Підприємство) про захист прав землевласника шляхом визнання незаконним розпорядження РДА та скасування державного акту, третя особа Міністерство оборони України,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство у своєму позові, з посиланням на ст. 123 ЗК України, просить визнати недійсним розпорядження РДА №70 від 04.02.2005 в частині затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню зовнішніх меж, надання дозволу на виготовлення державних актів про передачу у постійне користування Підприємству 219,56 га землі на території Тетерівської сільської ради Житомирського району для ведення лісового господарства та скасувати відповідний державний акт. Вважає даний позов зустрічним та просить розглядати разом зі справою за позовом прокурора до РДА, ОСОБА_1, та інших.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Поряд з цим захист прав свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку держави, органів місцевого самоврядування, їхніх службових осіб,. інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій є завданням адміністративного судочинства, оскільки відповідно до частини 1 пункту 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень( нормативно правових актів, чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Відповідно до ст.ст.17,56, 57, ч.1 ст.116 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій відноситься розпорядження землями державної власності, які за рішенням органів виконавчої влади надаються у постійне користування, адже, при передачі земельних ділянок у користування державне право власності не змінюється.

Пленум ВАСУ у п. 12 Постанови №8 від 20.05.2013 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (далі Постанова) розяснив, що в контексті ст. 26 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації", ч.1 ст.116 ЗК України, управління та розпорядження державним і комунальним майном є організаційно-правовою діяльністю суб'єктів владних повноважень - органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які здійснюють її шляхом прийняття актів з дотриманням встановленої процедури. Конституційний Суд України в Рішенні від 01.04.2010 № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням ВАСУ щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 ЗК України, п. 1 ч. 1 статті 17 КАС України вирішив, що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі щодо вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як суб'єкти владних повноважень. Пленум ВАСУ зазначив, що з урахуванням цього Рішення КСУ такі правила визначення юрисдикції адміністративних судів поширюються і на земельні спори за участю місцевих державних адміністрацій.

Змістовний аналіз ст. 126 ЗК України, ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» доводить, що державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом, є підставою для державної реєстрації цих прав. Ці акти видаються спеціально уповноваженим органом державної виконавчої влади у галузі земельних ресурсів. Порядок видачі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку також перебуває у сфері публічно-правових відносин, то спори щодо дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень з приводу їх видачі підлягають розгляду адміністративними судами. Аналогічні розяснення містяться у п.9 наведеної Постанови Пленуму ВАСУ.

Таким чином, державний акт є лише документальним оформленням права. Посилання у заяві на позов прокурора є недоречним, оскільки за його змістом, оскаржується інше розпорядження РДА за яким землі передані у власність фізичним особам.

Окрім цього, по своїй суті позов Товариства не є зустрічним з огляду на предмет та підстави позову, сторонами є виключно юридичні особи.

Отже, позов Товариства не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. За правилами п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, у такому випадку суд відмовляє у відкритті провадження у справі.

Керуючись: ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», ст.ст.17,56, 57, ч.1 ст.116 ЗК ст. 126 ЗК України, ст. 15, 122 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудпостач Плюс» про захист прав землевласника шляхом визнання незаконним розпорядження РДА та скасування державного акту.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: С.Г.Баренко