Справа № 417/994/15-ц
Провадження № 2/417/744/15
РІШЕННЯ

Іменем україни

"13" липня 2015 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Позднякової С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Марківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

23.06.2015 позивач звернулася до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом та просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_2

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 23 червня 2001 року між нею та ОСОБА_3 було укадено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинили через місяць після його укладення, в період перебування її в пологовому будинку та з того часу не відновлювалися. ОСОБА_3 в пологовому будинку її та сина не відвідував та не забирав після народження.

Протягом всього часу не виявляв до нього батьківського піклування.

Шлюб з відповідачем розірваний 19 червня 2003 року, за рішенням Марківського районно суду Луганської області від 29.01.2002 з нього стягуються аліменти на утримання сина.

Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже виповнилось 13 років, він не має до ОСОБА_3 ніяких почуттів.

ОСОБА_3 не піклується про фізичний і духовний розвиток сина ОСОБА_4, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з ним, що є необхідним для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву в котрій прохала розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує (а.с.19).

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій прохав розглянути справу без його присутності та позовні вимоги визнав у повному обсязі(а.с.20-21)

Представник третьої особи, надав заяву в котрій прохав розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги вазнає в повному обсязі (а.с.22)

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд досліджуючи матеріали справи, встановив наступні факти.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Марківського району Луганської області зареєстровані : батько - ОСОБА_3, мати- ОСОБА_1 /а.с.5/.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний 19 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марківського районного управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №35 (а.с.6).

Згідно довідки про склад сім'ї неповнолітній ОСОБА_2 зареєстрована та проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.9).

ОСОБА_1 працює в ПрАТ "Агротон" бухгалтером з 01.01.2011, позитивно характеризується за місцем роботи, як добросовісна та відповідальна людина з авторитетом у колективі (а.с.7-8)

Згідно довідки психолого-педагогічної характеристики Марківської гімназії ОСОБА_2 навчається в 7-А класі Марківської гімназії, проживає з матір'ю ОСОБА_1, яка відповідально ставиться до виховання сина ОСОБА_4, постійно підтримує зв'язок з класним керівником, цікавиться його шкільними справами. Батько, ОСОБА_3, з сином не проживає, вихованням дитини не займається та жодного разу не відвідував школу, вихованням дитини не займається (а.с.11-12).

Висновком служби у справах дітей Марківської районної державної адміністрації №103 від 09.06.2015 за результатами розгляду зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні сина ОСОБА_4., встановлено, що батько долею дитини та її станом здоров'я не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, з сином не спілкується. Враховуючи інтереси дитини, комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3.(а.с.14)

Відповідач заявою посвідченою нотаріально, добровільно, без будь -якого насильства і примусу відмовився від виховання і утримання малолітнього сина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, та в своїй заяві від 09.07.2015 надісланою на адресу суду не заперечував проти позовних вимог про позбавлення його батьківських прав (а.с.13,21).

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову судом за наявністю для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства " визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав. Ухилення від виконання своїх обов'язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.07 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав").

У судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач по справі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням не цікавиться , підготовку до самостійного життя не здійснює, не спілкується з сином взагалі не те що в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; відповідно не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти.

При винесенні даного рішення суд також враховує винну поведінку особи відповідача, яка полягає у обізнаності його з існуванням у нього батьківських обовязків по елементарному спілкуванні з дитиною, однак не вчиненні таких дій протягом тривалого часу.

Встановлені судом обставини дають підстави для висновку про повне самоусунення батьком від виховання своєї дитини та її негативний вплив на подальший розвиток.

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини;

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем згідно квитанції №13/17 від 22.06.2015 був сплачений судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок, а тому ця суми підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 164, 166, Сімейного Кодексу України постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212- 215, 218, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Марківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Бондарівка Марківського району Луганської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номерНОМЕР_3) судовий збір на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номерНОМЕР_2) в сумі 243 гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя: В.М.Шкиря