Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2015 Справа №607/10260/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

за участі:

секретаря Зубко О.Я.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_7 звернувся в суд із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про втрату права на користування квартирою № 85 в будинку № 2 по вулиці Д.Вишневенького в місті Тернопіль. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що дане помешкання належить йому на праві приватної власності. У ньому зареєстрований його колишній тесть ОСОБА_4, а також діти від першого шлюбу ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які за вказаною адресою не проживають останні 10 років. Діти постійно мешкають у США. За даних обставин відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування вказаним помешканням, вважає позивач.

Судом, в порядку ч. 2 ст. 35 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) до участі у справі було залучено служби у справах дітей Тернопільської міської ради.

Представник ОСОБА_7 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_1 щодо задоволення позову заперечили. Вказали, що ОСОБА_4 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 і підстав для визнання його таким, що втратив право на користування даним помешканням немає.

ОСОБА_5 у судове засідання не зявилась, забезпечивши явку свого представника адвоката ОСОБА_1 котрий заперечив проти задоволення позову.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, хоча судом вживались усі необхідні заходи задля його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. За даних обставин, суд вважає, що розгляд справи слід провести без участі ОСОБА_6 на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Представник служби у справах дітей Тернопільської міської ради у судове засідання, призначене на 23 липня 2015 року не зявився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності у якій також зазначає, що при вирішеннісправи покладається на думку суду та просить врахувати житлові та майнові права неповнолітнього ОСОБА_6

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке.

Як вбачається з реєстраційного посвідчення, виданого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 29 липня 2003 року за № 833, ОСОБА_7 на праві приватної власності, належить квартира АДРЕСА_1.

Учасниками судового процесу визнано, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають ті факти, що ОСОБА_4 є батьком колишньої дружини позивача, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 його дітьми.

Відповідно до довідки, виданої ДП «Совр» (а.с.8), у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Однак, як встановлено судом, за вказаною адресою вони не проживають понад однин рік.

Факт відсутності ОСОБА_5 і ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_2 понад один рік підтверджується наступними доказами.

ОСОБА_5 народилась 26 липня 1994 року в м. Тернополі, Україна. Ці обставини підтверджуються фотокопією свідоцтва про народження серії І-ИД № 069126; актовий запис № 1937, здійснений у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Тернопільської міської ради. (а.с.5)

Згідно з повідомлення від 10 вересня 2012 року, ОСОБА_5 є студенткою денної форми навчання в навчальному 2012-2013 роках та членом першого класу Вищої Школи Елмвуд Парк. Очікувана дата закінчення навчання вересень 2013 року. (а.с.28)

ОСОБА_6 народився 11 травня 2012 року у Сполучених Штатах Америки (місто Чикаго, округ Кук, штат Іллінойс), що стверджується фотокопією його свідоцтва про народження («номер народження» 12002 616779). (а.с.91)

В процесі забезпечення доказів, судом було отримано відомості з головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.65) відповідно до яких, вказаною організацією не виявлено відомостей щодо перетинання державного кордону ОСОБА_5, або ОСОБА_6 протягом 2013-2014 років.

Звідси суд прийшов до переконання, що ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_6 з 2013 по 2014 року на території України не перебували, а отже і не могли проживати у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказані обставини частково підтверджені і ОСОБА_4 котрий у судовому засіданні пояснив, що у 2009 році онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виїхали в США.

Зазначеними доказами спростовуються покази надані у судовому засіданні свідками ОСОБА_9., ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 котрі пояснили, що у квартирі АДРЕСА_3 кожного року приїздять ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Суд бере до уваги періоди часу з 2013 по 2014 року, оскільки з позовом про порушення свого права ОСОБА_3 звернувся 23 червня 2014 року і саме з цієї дати слід розпочати обчислення річного терміну в межах якого член сімї власника помешкання може бути відсутній у житлі.

Щодо непроживання ОСОБА_4 у належній позивачу квартирі більше одного року, то це доводиться таким.

З довідки № 110 від 18 липня 2014 року, виданої приватним малим підприємством «Совр», (а.с.48) вбачається, що підтвердити факту проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованих у ній осіб не вдалось у звязку з їх відсутністю.

Вказані обставини підтверджуються і наданими у судовому засіданні показами свідків:

ОСОБА_15 яка суду показала, що вона працює майстром ПМП «Совр», котре обслуговує будинок по вул. Д.Вишневецького, 2 в місті Тернополі. На виконання адвокатського запиту та по вказівці керівника ПМП «Совр» вона, разом з юристом підприємства та головним інженером 14, 16 і 17 липня 2014 року приходила доквартири АДРЕСА_1. При цьому, шляхом опитування мешканців будинку було встановлено, що у даному помешканні ніхто не проживає;

ОСОБА_16 котра показала, що у липні 2014 року вона, разом з майстром дільниці проводила перевірку квартири АДРЕСА_1 на предмет проживання людей. Шляхом опитування сусідів було встановлено, що ніхто у цьому помешканні не проживає;

ОСОБА_17 котрий у судовому засіданні показав, що працює дільничним інспектором міліції. За вказівкою слідчого у січні 2015 року він двічі, або тричі здійснював перевірку квартири АДРЕСА_1 не предмет проживання у ній мешканців. Фактично проводив розшук ОСОБА_18 однак йому було відомо, що за даними адресно-довідкового бюро там був зареєстрований ОСОБА_19 Останній у даному помешканні не проживає, що було встановлено шляхом опитування сусідів. Дверей квартири ніхто не відчиняв.

Учасниками судового розгляду також визнано і той факт, що ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_20.

Як вбачається з фотокопії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 281928 від 24 березня 2009 року, ОСОБА_20 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що він перебував у дружніх відносинах з позивачем і неодноразово цікавився як можна виїхати в США. З цією метою він відвідував квартиру АДРЕСА_4 і бачив, що ОСОБА_4 проживає саме там.

ОСОБА_22, будучи допитаним як свідок суду показав, що мешкає у будинку № 25 по вул. Київській у м. Тернополі. У цьому ж будинку проживає і сімя ОСОБА_3. Усі вони виїхали в США. З 2000 року у їх квартирі проживає ОСОБА_4 Свідок зазначив, що бачить там його постійно. Також ОСОБА_4 користується гаражем і утримує там свій автомобілю марки «ВАЗ 2105». Також свідок вказує, що за вказаною адресою щорічно, з 2012 по 2014 року, до батьків з США приїжджала дочка.

Свідок ОСОБА_23 пояснив суду, що приїздив за адресою м. Тернопіль, вул. Київська 25/4 де бачив ОСОБА_4, який ствердив, що проживає за цією адресою.

У відповідності до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), власник майна має право вимагати усунення перешкод з здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не проживають у належній позивачу квартирі № 85, що знаходиться по вул. Д. Вишневецького 2 в м. Тернопіль понад один рік.

Водночас ними не доведено факту поважність причин такого непроживання у спірній квартирі.

За вказаних обставин в суді встановлено порушення житлових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позову і визнання відповідачів такими, що втратили право на користування спірним житловим приміщенням.

У матеріалах справи міститься акт від 14 липня 2015 року, яким комісія в складі майстрів дільниць ОСОБА_24 і ОСОБА_25 в присутності мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 засвідчили, що він зареєстрований і проживає за даною адресою. Це також засвідчили сусіди ОСОБА_10, ОСОБА_26, ОСОБА_27

Даний акт сприйнятий судом критично, оскільки описані у ньому обставини мали місце в процесі розгляду справи у суді. За результатами його аналізу неможливо встановити чи ОСОБА_4 проживає за вказаною адресою постійно, чи був присутній там лише у момент складення цього документа.

Також визнані неспроможними покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_28, ОСОБА_14 у яких вони зазначають, що ОСОБА_4 постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, позаяк вони спростовують дослідженими у судовому засіданні доказами.

З аналогічних підстав суд відкинув і інформацію, викладену у довідці № 2715 від 27 грудня 2010 року (а.с.96), видану дочірнім підприємством «Совр-2».

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 210, 213, 215ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 85 у будинку № 2 по вул. Д. Вишнівецького у м. Тернополі.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 243 (двісті сорок три грн) 60 коп. судового збору.

На винесене рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом 10 діб.

Головуючий суддяОСОБА_29