печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 жовтня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Зарембі Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив стягнути з відповідачки на його користь1519684,07 гривень, з яких: 1173917,43 гривень - заборгованість за кредитом; 191650,81 гривень - заборгованість за відсотками; 145304,74 гривень - пеня; 5370,35 гривень - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту; 3440,74 гривень - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам. Позивач посилався на таке: 28 липня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та відповідачкою укладено кредитний договір номер 1103/0708/98-516, згідно з умовами якого позивач надав відповідачці кредитні кошти в сумі 140000,00 доларів США з розрахунку 12,5% річних за користування кредитом на строк до 27 липня 2018 року. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та позивачем укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «Сведбанк» передає позивачеві право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених в договорі зобов,язаннях. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов,язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач набув права вимоги за даним кредитним договором. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв,язку з чим станом на 07 серпня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 1519884,07 гривень. У судове засіданні представник позивача не з,явився, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних наданих доказів.

Відповідачка до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд вважає можливим постановити заочне рішення, про що не заперечує позивач.

Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: 28 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір номер 1103/0708/98-516, згідно з умовами якого Банк надав Позичальникові кредитні кошти в сумі 140000,00 доларів США зі строком користування кредитом з 28 липня 2008 року по 27 липня 2018 року. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банкет» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсягу та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у вказаних зобов,язаннях, внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов,язків за кредитними та забезпечувальними договорами /зареєстрований за номером 1306, 1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г./. Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, ПАТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора у відповідності до ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та всіх процесуальних прав та обов,язків нового кредитора. У відповідності до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов,язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вказаного договору про передачу активів та кредитних зобов,язань ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідно до п.3.1 договору позичальник зобов,язується погасити заборгованість за кредитом щомісяця через касу банку згідно додатку номер 1, який є невід,ємною частиною даного договору. Згідно п.3.2 договору, проценти за користування кредитом нараховуються, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Банк свої зобов,язання за кредитним договором виконав, передавши Позичальникові у строк вказану суму в договорі. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв,язку з чим, станом на 07 серпня 2015 року за відповідачем виникла заборгованість в сумі 1519684,07 гривень, з яких: 1173917,43 гривень - заборгованість за кредитом; 191650,81 гривень - заборгованість за відсотками; 145304,74 гривень - пеня; 5370,35 гривень - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту; 3440,74 гривень - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов,язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідач ухиляється від сплати процентів за користування кредитними коштами, у зв,язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про дострокове примусове стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов,язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов,язаний повернути позикодавцеві позика у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов,язання є його виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов,язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов,язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов,язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено у судовому засіданні, свої зобов,язання за договором позивач виконав.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України у випадку прострочення повернення частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ч.2 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов,язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме: сплата неустойки.

Відповідно до пп.4-1 п.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов,язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2013 року номер 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець просить стягувати кошти в іноземній валюті, суд в резолютивній частині зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України». Як встановлено у судовому засіданні, правовідносини між сторонами підпадають під дію ч.2 ст.192 ЦК України, ч.3 ст.533 ЦК України та Декрету КМУ від 19 лютого 1993 року номер 15-93 «Про с систему валютного регулювання і валютного контролю». Позивач отримав банківську ліцензію номер 62 на право здійснення банківських операцій та дозвіл номер 62-3 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2,4 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Але позивач просив у позовній заяві стягнути заборгованість за кредитним договором у національній валюті - гривні, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в гривні.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги доказаними та підлягаючими задоволенню.

На підставі ст.ст. 512 - 519, 524, 526,527,530,536, 610, 612, 629, 1046, 1049, 1050, 1051, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст. 208, 209, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Оріхів Запорізької області ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» МФО 380236, , юридична адреса: 01133 місто Київ вулиця Щорса 36Б 1519684,07 гривень, з яких: 1173917,43 гривень - заборгованість за кредитом; 191650,81 гривень - заборгованість за відсотками; 145304,74 гривень - пеня; 5370,35 гривень - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту; 3440,74 гривень - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Оріхів Запорізької області ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3654,00 гривень.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів після отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів після його проголошення в Апеляційний суд міста Києва через Печерський районний суд міста Києва, особами, що не були присутні при проголошенні рішення - в той же час з дня отримання ними копії рішення.

Суддя Н.П. Васильєва