АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/5371/15-ц Головуючий в І інстанції Ігнатенко ОЙ.
Провадження №22ц/791/3340/15 Доповідач: Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року грудня місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вербицької Л.І., Колісниченко А.Г.,

секретар: Сікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 18 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Третя Херсонська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом обґрунтовуючи його тим, що 19.01.2015 року помер його батько - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, автомобілю та грошових коштів, що залишилися не виплачені в рахунок погашення боргу по заробітній платі. У встановленому законом порядку він звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини і від нотаріуса дізнався, що існує ще один спадкоємець першої черги - відповідачка по справі ОСОБА_2, яка є дочкою померлого від першого шлюбу. Посилаючись на те, що відповідачка та померлий не підтримували між собою відносин протягом багатьох років, а він постійно проживав разом з батьком, здійснював постійний догляд за ним, забезпечував батька необхідними продуктами харчування та ліками, здійснював його лікування, доглядав та утримував в належному стані житлове приміщення, за власні кошти зробив ремонт, приймав безпосередню участь в поліпшенні житлових умов та здійснив поховання свого батька, просив усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 та стягнути з відповідачки судові витрати.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 18 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апеляційну скаргу обґрунтовує порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційні скарги до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про усунення відповідачки від права на спадкування, суд першої інстанції виходив з того, що передбачених законом підстав для її усунення від спадкування немає.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов до нього на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка. Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є дітьми померлого ОСОБА_3 ( а.с.47зв, 49зв, 50) та у встановленому законом порядку вони звернулися до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (а.с.46, 46зв).

З довідки ТОВ «Україна» № 958 від 18.03.2015 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 з 03.03.2010 року по 19.01.2015 року був зареєстрований лише ОСОБА_3 проте, з акту ТОВ «Україна» від 02.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 проживав у вищезазначеній квартирі без реєстрації до моменту смерті ОСОБА_3 та вів з останнім спільне господарство, про що відомо зі слів свідків (а.с.6,7).

З листа №5157 від 30.10.2015 року вбачається, що ОСОБА_3, 1957 року народження за період з 01.01.2014 року по теперішній час на стаціонарне лікування до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради не надходив (а.с.89).

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суди при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинні установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

При цьому підлягає з'ясуванню судом і питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець змогу надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дані про те, що спадкодавець потребував сторонньої допомоги, у тому числі матеріальної, а відповідачка свідомо ухилялась від її надання, у справі відсутні.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильним, ухвалене із додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційних скарг не вбачається, рішення законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: Л.І. Вербицька

А.Г. Колісниченко