У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 1990 року проживав разом з ОСОБА_5, а в 1991 році вони придбали на її ім'я 7/17 домоволодіння по АДРЕСА_1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Уже під час шлюбу ними були зроблені наступні поліпшення домоволодіння: проведено водопостачання у 1995 - 1997 роках; встановлено двоконтурний котел опалення у 1993 році; зроблена та обкладена цеглою яма для каналізаційних стоків у 2007 році; територія двору та навколо будинку забетонована у 2006 році; забетонована підлога над підвалом у 2005 - 2006 роках; зроблено перепланування будинку у 2007 році; спальня переобладнана у ванну кімнату, в якій поставлене металопластикове вікно у 2008 році; стіни та підлога у ванній кімнаті обкладені кахлем, стеля обшита пластиком у 2008 році; в кухні переклеєні шпалери у 2002 - 2003 роках; дах над кухнею та спальнею перекритий оцинкованим залізом у 1992 році; на подвір'ї встановлені металеві ворота та збудована альтанка у 1991 - 1992 роках. Вказував, що він отримував хорошу пенсію та працював, тоді як відповідач отримувала лише невелику пенсію та допомагала йому.

Вважав, що в результаті зазначених поліпшень, майно збільшилося у своїй вартості, тому просив суд визнати домоволодіння спільною сумісною власністю, визнавши за ним 2/3 частки від 7/17 часток домоволодіння, а за ОСОБА_5 - 1/3 частку від зазначеної частки домоволодіння.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що спірна частка житлового будинку придбана відповідачем до укладення шлюбу і позивач не довів, що за час шлюбу вартість домоволодіння істотно збільшилась внаслідок спільних трудових чи грошових витрат, що б давало суду визнати це майно об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта