УхвалА

іменем україни

10 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про захист прав споживача, визнання недійсними третейських угод за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником - ОСОБА_4, на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 6 жовтня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 3 березня 2007 року між нею та акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого банк надав їй кредит в розмір 99 тис. доларів США строком до 2 березня 2017 року зі сплатою 12,5 % річних. Цього ж дня з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань між банком та ОСОБА_3, та між банком і ОСОБА_2 були укладені договори поруки.

У п. 6.2. ст. 6 указаного кредитного договору та в п. 5.4. ст. 5 договорів поруки містяться третейські застереження, відповідно до яких у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: вул. М. Раскової, 15 м. Київ. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз О.А. або Білоконем Ю.М. у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі якщо спір не може бути розглянутий вищезазначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків відповідно до чинного регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків».

Ураховуючи викладене, та посилаючись на те, що п. 6.2. ст. 6 договору про надання невідновлювальної кредитної лінії від 3 березня 2007 року та пункти 5.4. ст. 5 договорів поруки від 3 березня 2007 року, є незаконними, не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки є несправедливими та позбавляють її права на судовий захист, ОСОБА_1 просила суд визнати їх недійсними, а також винести окрему ухвалу щодо умисного порушення ПАТ «Укрсоцбанк» чинного законодавства.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 6 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що сторони під час укладання договору про надання невідновлювальної кредитної лінії від 3 березня 2007 року та договорів поруки від 3 березня 2007 року були вільними під час їх укладання та визначенні (погодженні) їх умов.

Крім того, на час укладання договору про надання невідновлювальної кредитної лінії від 3 березня 2007 року та договорів поруки від 3 березня 2007 року Закон України «Про третейські суди» не містив заборону на передачу до третейського суду та розгляд ним справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Договір сторін про передачу спору на розгляд до третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду за захистом.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах № 6-75 цс 11 від 26 грудня 2011 року, 6-64 цс 15 від 20 травня 2015 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Також суди вірно погодились з тим, що позивачка не довела несправедливість умов договору згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки укладений договір не є договором про приєднання, а є правочином, укладеним за згодою сторін (ст. ст. 3, 627 ЦК України). Також третейське застереження не містить ознак нікчемності угоди.

Посилання касаційної скарги на правову позицію Верховного Суду України, викладеної у постанові № 6-64 цс 15 від 20 травня 2015 року безпідставне, оскільки у даній справі третейський суд свого рішення не приймав і таке рішення позивачем, відповідно, не оскаржувалось.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, поданою представником - ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 6 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта