Ухвала

іменем україни

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Перша чернівецька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 01 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно. За життя ОСОБА_7 25 квітня 2005 року склав заповіт, за яким заповів належну йому частку квартири АДРЕСА_1.

Про існування даного заповіту позивачу стало відомо лише після звернення до неї відповідача з проханням відмовитись від прийняття спадщини за заповітом. У зв'язку із відсутністю інформації щодо заповіту, позивач у визначений законом шестимісячний строк не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7

10 листопада 2014 року позивач звернулась до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, постановою державного нотаріуса від 28 листопада 2014 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що нею пропущений визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1270> шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Вважала, що строк для прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин, оскільки вона не перебувала із спадкодавцем у родинних стосунках та протягом тривалого часу не підтримувала з ним жодних відносин та не спілкувалась, і про складений на її ім'я заповіт вона не була повідомлена.

Посилаючись на викладене просила визначити їй додатковий строк тривалістю в шість місяців для подання до Першої чернівецької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 01 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 лютого 2015 року та ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 01 квітня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що їй не було відомо про смерть ОСОБА_7, а навпаки своїми поясненнями наданими в судовому засіданні позивач спростувала той факт, що їй було не відомо про смерть ОСОБА_7

Крім того позивач допомагала в його похованні. У позивача не було перешкод для прийняття спадщини, а невикористання права на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, не є підставою для застосування положень ч.3 ст.1272 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1272>.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня О.М. Ситнік