Номер провадження: 22-ц/785/6577/15
Головуючий у першій інстанції Смирнов В.В.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Панасенкова В.О., Парапана В.Ф.,

при секретарі - Томашевській К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 09 червня 2015 року по справі за поданням Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

встановила:

До суду звернулась в.о. начальника відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Чехоніна Т.І. з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 Дане подання заявник мотивувала тим, що у відділі ДВС Іллічівського міського управління юстиції знаходиться на примусовому виконанні виконавче провадження №ЄДРВП 47081596 відкрите на підставі:

- виконавчого листа № 501/6224/14-ц виданого 23.03.2015 року Іллічівським міськім судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 276178,09 грн.

Заявник стверджує, що вказана вимога не виконується, тому просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за вимогою та проводити розгляд подання без його участі (а.с.3-4).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09 червня 2015 року в задоволенні подання відмовлено.

Будучи незгодним з ухвалою суду, Відділ державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області подав до суду апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування вказаної ухвали у зв'язку з порушенням судом норм процесуального права при її винесенні та направлення справи до того ж суду першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи свої висновки послався на наступне.

У відділі ДВС Іллічівського міського управління юстиції знаходиться на примусовому виконанні виконавче провадження 47081596 відкрите на підставі виконавчого листа № 501/6224/14-ц виданого 23.03.2015 року Іллічівським міськім судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 276178,09 грн.

Разом з тим, відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України, тягар умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, державним виконавцем разом із поданням не надано суду доказів того, що ним було вичерпано весь передбачений зазначеним Законом перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними, а саме: в матеріалах подання відсутні відомості, що державним виконавцем здійснено заходи по виявленню рухомого та нерухомого майна юридичної особи, на яке можливо звернути стягнення та не доведено.

Крім того, в матеріалах подання відсутні відомості та не доведено жодних обставин, які дійсно свідчили б про навмисне цілеспрямоване ухилення боржниками від виконання покладених на них судовим рішенням зобов'язань та їхній намір вибути за межі України з цією метою.

Згідно ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції неможливо виходячи з наступного.

Незважаючи на те, що суд послався на норми процесуального законодавства щодо розгляду подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, в оскаржуваній ухвалі зазначено, що «ОСОБА_2 було належним чином повідомлено про день і час розгляду даного подання».

В той же час матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу сповіщення як ОСОБА_2, так і заявника - Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області.

Матеріали справи містять відповіді на запити державної виконавчої служби з приводу рухомого та нерухомого майна боржника, однак, суд належної уваги цим доказам не надав, більш того, вказав, що «в матеріалах подання відсутні відомості, що державним виконавцем здійснено заходи по виявленню рухомого та нерухомого майна юридичної особи, на яке можливо звернути стягнення та не доведено».

При виникненні сумнівів у достовірності наданих заявником доказів, суд міг витребувати наявне виконавче провадження, дослідити його та прийняти законне та обґрунтоване рішення з цього приводу.

Однак суд, порушивши вимоги ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, державного виконавця взагалі не сповіщав про розгляд справи, а тому і не міг отримати необхідні докази та ознайомитись з наявними у виконавчому провадженні документами, з якими суд першої інстанції міг ознайомитися та залучити до справі при умові належного виконання вимог цивільно - процесуального законодавства.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що оскаржена ухвала Іллічівського міського суду Одеської області винесена передчасно, не може вважатися законною та обґрунтованою, і тому вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до того ж суду.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 312, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської областізадовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 09 червня 2015 рокускасувати, передати питання за поданням Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської областіна новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан