УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» - Соловйова Наталія Анатоліївна, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Форум» від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» - Ларченко Ірина Миколаївна, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 8 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ПАТ «Банк Форум», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» - Соловйова Н.А., звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 31 березня 2008 року між банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 59 400 дол. США, зі сплатою відсотків в розмірі 18% річних, строком до 30 березня 2018 року. У забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредитних коштів між банком та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки від 31 березня 2008 року, згідно якого іпотекодавець передала в іпотеку банку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: приміщення магазину та офісу, реконструйовані з власних нежитлових приміщень АДРЕСА_1 8 листопада 2012 року між сторонами було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору, за умовами якого сторони домовились про реструктуризацію кредитної заборгованості позичальника та змінено валюту зобов'язань з долара США на гривню, та визначено, що залишок заборгованості становить 986 908 грн 30 коп. Однак, позичальник взяті на себе щодо повернення кредиту та відсотків за його користування не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 12 січня 2015 року складає 889 520 грн 65 коп., з яких 62 938 грн 34 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 718 327 грн 58 коп. - поточна заборгованість по кредиту; 65 629 грн 18 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 19 645 грн 73 коп. - пеня в розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами; 5 тис. грн - штраф за порушення умов кредитного договору. Посилаючись на викладені обставини позивач просив суд позов задовольнити.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 травня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором у розмірі 889 520 грн 65 коп., з яких: 62 938 грн 34 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 718 327 грн 58 коп. - поточна заборгованість по кредиту; 65 629 грн 18 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 19 645 грн 73 коп. - пеня в розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами; 5 тис. грн - штраф за порушення умов кредитного договору. У рахунок погашення заборгованості позичальника в розмірі 889 520 грн 65 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - приміщення магазину та офісу, реконструйовані з власних нежитлових приміщень АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_5, шляхом їх продажу з прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання про судовий збір.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 8 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Форум» від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» - Ларченко І.М., просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем обов'язків за кредитним договором, банк мав право вимагати дострокового погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом його продажу на прилюдних торгах.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, виходив із того, що строк повернення заборгованості за кредитом не настав та дійшов висновку про передчасне звернення з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення усієї кредитної заборгованості; банком не дотримано процедури позасудового вирішення спору, зокрема не було вручено боржнику і іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання, у зв'язку з чим порушено права відповідачів щодо вжиття необхідних заходів до виконання умов кредитного договору в добровільному порядку;

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Судом установлено, що 31 березня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, згідно умов якого позичальнику відкрито кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування в розмірі 59 400 дол. США. зі сплатою відсотків в розмірі 13% річних, строком до 30 березня 2018 року.

У забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 31 березня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: приміщення магазину та офісу, реконструйовані з власних нежитлових приміщень АДРЕСА_1

8 листопада 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4 була укладена додаткова угода № 2 до укладеного кредитного договору від 31 березня 2008 року, за умовами якої сторони домовилися провести реструктуризацію кредитної заборгованості позичальника та змінити валюту зобов'язання за кредитним договором з долара США на гривню за курсом міжбанківського валютного ринку України, шляхом конвертації залишку заборгованості в сумі 120 354,67 дол. США за курсом 8 грн 20 коп. за 1 дол. США, що становить 986 908 грн 30 коп. За користування кредитом встановлено плату в розмірі 20% річних.

За умовами додаткової угоди позичальник зобов'язався повертати основну заборгованість по кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з грудня 2012 року в сумі не менше, ніж зазначена в додатку № 2, що є невід'ємною частиною кредитного договору, на відкритий рахунок в ПАТ «Банк Форум». Проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно на рахунок погашення кредиту та процентів, щомісячно, не пізніше 1-го та не пізніше 2-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Судом установлено, що ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати процентів за його користування не виконував, унаслідок чого в останнього утворилась заборгованість, яка за розрахунком банку становить 889 520 грн 65 коп.

Так, оскільки кредитним договором 31 березня 20089 року передбачено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), боржник прострочив повернення чергової частини, банк мав право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України), а тому висновки апеляційного суду про відмову з тих підстав, що банк не мав права вимагати від позичальника достроково повернути борг за договором кредиту, у рахунок погашення якого просив звернути стягнення на предмет іпотеки, не ґрунтуються на матеріалах справи та нормах матеріального права.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено статтями 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено статтею 590 ЦК України.

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що положення частини першої цієї статті( у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іптекодавця, письмову вимогу про усунення порушення) не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Таким чином, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, він має право звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 закону України «Про іпотеку».

Так, апеляційний суд у порушення ст. ст. 212 - 214, 316 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, не встановив дійсних прав і обов'язків сторін, які випливають з кредитного та іпотечного договорів, та, відмовивши у задоволенні позовних вимог банку, фактично порушив право останнього на судовий захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

З роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

З огляду на зазначене апеляційному суду необхідно було перевірити правильність наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості та з урахуванням встановлених обставин вирішити спір по суті.

Отже, ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції на порушення вимог ч. 4 ст. 10, ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 137, ч. 1 ст. 304 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, чим допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим, відповідно до ст. 338 ЦПК України, його слід скасувати з передачею справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Форум» від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» - Ларченко Ірина Миколаївна, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 8 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді:Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана
Г.В. Юровська