Дата документу 02.11.2015
Справа № 334/6808/15-ц
Провадження № 2/334/2860/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Філіпповій Ю.В. розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання, -

у с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1000 грн. Щомісяця, оскільки син хоча і досяг повноліття, але продовжує навчання на денному відділенні Запорізького будівельного коледжу, і тому потребує матеріальної допомоги. Позивачка вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу в такому розмірі.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, судові повістки, направлені за адресою реєстрації та вказаною у позові, повернуті до суду без вручення з приміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання»

Суд зі згоди позивачів та на підставі ст. 169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення.

Третя особа ОСОБА_3 підтримує позов ОСОБА_1 і просить його задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ст.ст. 198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом установлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з копії свідоцтва про його народження.

На даний час ОСОБА_3 хоча і досяг повноліття, але продовжує навчання на денному відділенні Запорізького будівельного коледжу. Термін навчання закінчується 01.07.2016 року.

ОСОБА_3 не працює і самостійного доходу не має, а отже, перебуває на утримання своєї матері і тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач у справі добровільно такої допомоги не надає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд враховуючи матеріальний стан сторін, кількість осіб, що знаходяться на їх утриманні, вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500 грн., щомісяця, до досягнення ОСОБА_3О, 23-річного віку за умови продовження навчання.

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на повнолітню дитину забезпечить можливість подальшого навчання та не ускладнить матеріальний стан відповідача.

Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, і підлягають задоволенню, але частково, а саме в тій частині, що аліменти мають бути стягнуті на користь ОСОБА_3

Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст.10,11,60, 88, 169, 212, 213, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 182, 198,199,200 Сімейного Кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи з 11.08.2015 року до досягнення ним 23-річного віку.

Стягнення аліментів припиняється у разі припинення навчання.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Дубина Л. А.