Провадження № 2/200/4121/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 листопада 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 31 травня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладений Кредитний договір №23/07-ФЛ/03.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 уклали договір іпотеки №23/07/01/03 від 31.05.2007 року, згідно якого ОСОБА_2 передав в іпотеку банку квартиру №86 будинку №16 по Запорізькому шосе у м. Дніпропетровську, що належить на праві власності ОСОБА_2

Позивач просить визнати недійсним договір іпотеки, посилаючись на те, що предмет іпотеки належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 31.05.2007 року, який був укладений коли він перебував з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, тобто квартира була придбана за час шлюбу, а тому є сумісною власністю подружжя, при цьому згоду на укладання договору іпотеки вона не надавала.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 31.05.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №23/07-ФЛ/03.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 уклали договір іпотеки №23/07/01/03 від 31.05.2007 року, згідно якого ОСОБА_2 передав в іпотеку банку квартиру №86 будинку №16 по Запорізькому шосе у м. Дніпропетровську, що належить на праві власності ОСОБА_2, загальною площею 65,1 кв.м., житловою 37,0 кв.м.

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 31.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

З 15.08.1987 року ОСОБА_2 перебуває з ОСОБА_1 позивачем по справі, у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії ІІІ-КИ № 411444.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Укладаючи договір іпотеки, ОСОБА_2 розпорядився спірною квартирою своєї дружини ОСОБА_1, оскільки на час укладення договору іпотеки вони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно зі ст. 578 Цивільного кодексу України та ст. 6 Закону України Про іпотеку майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників.

Крім цього, частиною 3 ст. 65 Сімейного кодексу України встановлено, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути посвідчена нотаріально.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 Цивільного кодексу України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Таким чином, враховуючи, що майно, яке перебуває у спільній власності, може бути передано у заставу лише за згодою усіх співвласників, тому підставою для визнання Договору іпотеки від 31.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 3213, недійсним - є відсутність у ОСОБА_2, який вчинив правочин, нотаріально посвідченої згоди Позивача за позовом ОСОБА_1 на його укладення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Договір іпотеки №23/07/01/03 від 31.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №3213, згідно якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку квартиру №86 будинку №16 по Запорізькому шосе у м. Дніпропетровську, слід визнати недійсним.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним.

Пунктом 5.1 ст. 5 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки).

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 р. державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Враховуючи, що наявність відомостей, щодо №86 будинку №16 по Запорізькому шосе у м. Дніпропетровську у державному реєстру іпотек в Україні, порушує право власності позивача і не дає їй можливості вільно, на власний розсуд розпорядитись своїм майном, а також, що договір іпотеки є недійсним, тому є всі підстави для зняття заборони на відчуження майна, яке перебувало в іпотеці шляхом вилучення з Державного реєстру іпотек запис по іпотеку спірного майна, а також вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про заборону на спірне майно.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судові витрати понесені позивачем в розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,11,57-60,88, 212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним договору іпотеки - задовольнити.

Визнати недійсним Договір іпотеки №23/07/01/03 від 31.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №3213, згідно якого ОСОБА_2 передав в іпотеку банку квартиру №86 будинку №16 по Запорізькому шосе у м. Дніпропетровську.

Вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно - квартиру №86 будинку №16 по Запорізькому шосе у м. Дніпропетровську, загальною площею 65,1 кв.м., житловою 37,0 кв.м., накладену на підставі Договіру іпотеки №23/07/01/03 від 31.05.2007 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено відповідачами шляхом подачі заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Єлісєєва