Справа №583/3340/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ярошенко Т. О.
Номер провадження 22-ц/788/2348/15 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Ільченко О. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2015 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» до ОСОБА_1

про захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2015 року відмовлено в позові ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС».

В апеляційній скарзі ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким:

зобов`язати ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію щодо того, що за час перебування в ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» стан здоров`я пацієнта ОСОБА_2 стрімко погіршується, шляхом письмового повідомлення на адреси Міністерства охорони здоров`я України та Урядового порталу наступного змісту: «03 серпня 2015 року об 11:32 мною, ОСОБА_1 , було надано недостовірну інформацію щодо стану здоров`я ОСОБА_2 , а саме про те, що за час перебування у ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» стан його здоров`я стрімко погіршується, в той час як в дійсності стан здоров`я покращується»;

стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Всі доводи апеляційної скарги, по суті зводяться до того, що: 1) суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги подані позивачем на підтвердження позовних вимог письмові докази (медичну документацію щодо ОСОБА_2 ) та перекваліфікував їх, як «думку позивача»; 2) відомості надані відповідачкою на Урядову гарячу лінію не є реалізацією конституційного права відповідачки, передбаченого ст. 40 Конституції України, ці відомості також не є оціночними судженнями, вони мають недостовірний характер, дискримінують позивача та завдають шкоди його діловій репутації.

У судовому засіданні представник ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» Григоренко О.В. підтримала доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Судом першої інстанції по суті встановлено, що 27 травня 2015 року між ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» («Виконавець») та ОСОБА_3 («Замовник») було укладено договір № 92, згідно якого Замовник дає письмову згоду на комплекс медичного втручання до хворого ОСОБА_2 .

25 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» із запитом про надання інформації, де вона просила лікувальний заклад повідомити їй письмово інформацію про стан хворого ОСОБА_2 та про результати його лікування за період з 27 травня 2015 року до 25 червня 2015 року та надати їй належним чином завірені копії наступних документів: копії етапних епікризів пацієнта, копії історії хвороби, оригінал договору на надання медичних послуг, копії актів приймання передачі послуг, копії квитанцій про надходження оплати, копії квитанцій про використання грошових коштів, сплачених у рахунок лікування ОСОБА_2

03 липня 2015 року за вих. № 129 ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» повідомило листом ОСОБА_1 наступне: Договір на медичне обслуговування ОСОБА_2 від 27 травня 2015 року не укладався з ОСОБА_1 , а був укладений між ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» та близьким родичем пацієнта ( ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 на ознайомлення було надано проект договору, оскільки остання стверджувала, що є цивільною дружиною пацієнта ОСОБА_2 . Враховуючи те, що ОСОБА_1 не змогла підтвердити родинні відносини з пацієнтом ОСОБА_2 , а чинне законодавство вимагає, щоб договір на медичне обслуговування укладався пацієнтом особисто або близьким родичем, договір з ОСОБА_1 підписано не було. Тому пацієнт ОСОБА_2 перебуває на лікуванні в ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» на підставі договору, укладеного з його близьким родичем. З огляду на це, вся інформація щодо стану здоров`я пацієнта, результати лікування та подальші медичні призначення надається лише стороні договору. Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 документально не підтверджено наявність родинних відносин з пацієнтом ОСОБА_2 , надання їй конфіденційної інформації про пацієнта заборонено чинним законодавством та охоплюється поняттям лікарської таємниці.

03 серпня 2015 року на Урядову гарячу лінію на номер 0-800-507-309 надійшло повідомлення за № ГА 3793474 від ОСОБА_1 наступного змісту: «Заявниця звертається зі скаргою на лікування, що призводить до погіршення стану здоров`я. Повідомляє, що 2015 року у с. Піски Луганської області її цивільний чоловік ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зареєстрований за зазначеною адресою, брав участь у проведенні антитерористичної операції у складі 5-го добровольчого корпусу, отримав поранення (відсутня права частина мозку, операцію проводив лікар-хірург Дніпропетровської лікарні ім. Мечникова - Сірко). Зазначає, що 27 травня 2015 року ОСОБА_4 був переведений до приватної клініки «Нодус» (адреса: Київська область, м. Бровари, вул. Кирпоноса, 7 а, головний лікар Олександр Васильович), але за час його перебування у клініці стан здоров`я стрімко погіршується. З проханням переведення цивільного чоловіка заявниця багаторазово зверталась до головного лікаря, проте, станом на 03 серпня 2015 року питання залишається не вирішеним, медичний персонал спілкується некоректно по відношенню до неї. Прохання вжити відповідних заходів щодо лікарів приватної клініки «НОДУС» та посприяти у переведенні ОСОБА_4 до іншого медичного закладу найближчим часом».

У зв`язку з цим, медичний департамент Міністерства охорони здоров`я України звернувся з листом від 04 вересня 2015 року вих. № 3.18-Г-8834/9583-зв до ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» та Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації, в якому просив розглянути копії вищевказаного звернення ОСОБА_1 та листа Управління охорони здоров`я Сумської ОДА від 01 вересня 2015 року за № 368-02/Г. Про результати розгляду зазначеного звернення необхідно повідомити медичний департамент Міністерства охорони здоров`я України.

Урядова Гаряча лінія (Національна система опрацювання звернень до органів виконавчої влади) центр спілкування Уряду з громадянами, що дозволяє їм оперативно отримувати інформацію від органів виконавчої влади. Усі дзвінки приймають фахівці Урядового контактного центру та надсилають їх органам виконавчої влади відповідно до компетенції, які розглядають звернення та надають відповіді заявникам.

Сам факт звернення до Урядової гарячої лінії (органу виконавчої влади) із вищевказаною заявою, зазначення у цьому повідомленні від 03 серпня 2015 року про те, що стан здоров`я ОСОБА_2 за час перебування у ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» стрімко погіршується, в той час як в дійсності, на думку позивача, покращується, не є поширенням недостовірної інформації та підставою для стягнення моральної шкоди. Викладення фактів у заяві до органу виконавчої влади не може вважатися поширенням відомостей, які порочать ділову репутацію позивача та бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до цивільно-правової відповідальності.

Дії ОСОБА_1 , які виразились у зверненні на Урядову гарячу лінію є реалізацією її конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширенням недостовірної інформації.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено ОСОБА_1 , тоді як ТОВ «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» на порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надало належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зокрема, роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до статті 40 Конституції України (254к/96-ВР) усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції ( 254к/96-ВР ), а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 ( v008p710-03 ) (справа про поширення відомостей).

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов`язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Пунктом 19 вказаної Постанови, зокрема, передбачено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК ( 435-15 ) не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції ( 475/97-ВР ).

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК ( 435-15 ) та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") ( 3759-12 ) у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Оскаржуване рішення повністю узгоджується з вищезгаданими нормами законів та роз`ясненнями згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України.

Звернення відповідачки на Урядову Гарячу лінію не містить юридичного складу правопорушення, а є реалізацією її конституційного права на письмове звернення до органу державної влади, отже не є поширенням недостовірної інформації. Зазначене звернення не містить завідомо неправдивих відомостей, а позивачем не доведено, що для такого звернення не було жодних підстав. Суб`єктивну думку відповідачки, яка викладена в пристойній формі, не можна перевірити на предмет відповідності дійсності і спростувати.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів також вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -

.