Номер провадження: 22-ц/785/8702/15
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Сидоренко І.П.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Борисова Ніна Вадимівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановила:

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача, який в процесі розгляду справи уточнили, та просили визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н.В. від 03.06.2014 року, зареєстрований в реєстрі за номером 2135, таким що не підлягає виконанню; визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н.В. від 03.06.2014 року, зареєстрований за номером 992, таким що не підлягає виконанню; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування свого позову посилалися на те, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. посвідчені виконавчі написи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 434 905,27 гривень та пені в розмірі 10 535,27 гривень та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової суми в розмірі 438 647,05 гривень та пені в розмірі 13 037,02 гривень. Позивачі посилаються на те, що під час вчинення даної нотаріальної дії нотаріусом допущено ряд порушень, що є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначені факти стали підставою для звернення до суду з позовом (а. с. 3-9, 32-38, 39-45).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відмовлено (а. с. 161-164).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 172-179).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 03 червня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2135, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 невиплачених в строк на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. 10.08.2011 року за реєстровим № 2277, з подальшими внесеними змінами та доповненнями, посвідченими тим же нотаріусом, від 08 вересня 2011 року за реєстровим № 2464, від 21 жовтня 2011 року за реєстровим № 2918, від 15 листопада 2011 року за реєстровим № 3139 та від 09 червня 2012 року, за реєстровим № 981, грошових коштів у сумі 434 905,27 гривень, строк повернення яких настав 29 листопада 2013 року, та пені у розмірі 10 535,27 гривень, нарахованої за прострочення платежу (а. с. 10).

03 червня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 992, про стягнення з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4 невиплачених в строк на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. 10.08.2011 року за реєстровим № 2277, з подальшими внесеними змінами та доповненнями, посвідченими тим же нотаріусом, від 08 вересня 2011 року за реєстровим № 2464, від 21 жовтня 2011 року за реєстровим № 2918, від 15 листопада 2011 року за реєстровим № 3139, від 09 квітня 2012 року, за реєстровим № 981 та від 09 червня 2012 року, за реєстровим № 1779, грошових коштів у сумі 438 647,05 гривень, строк повернення яких настав 29 листопада 2013 року, та пені у розмірі 13 037,02 гривень, нарахованої за прострочення платежу (а. с. 11).

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Згідно п.1.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Встановивши у справі, яка переглядається, що позикодавцем нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачами письмової вимоги про повернення грошової суми боргу в повному обсязі, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі N 6-158цс15.

Проте, суд в мотивувальній частині рішення посилався на Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5, яка втратила чинність з 22.02.2012 року, натомість на час вчинення виконавчого напису нотаріуса, який оспорюється сторонами нотаріуси при вчиненні нотаріальних дій керувались Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Довід апеляційної скарги про те, що договір позики за № 2277 від 10.08.2011 року та інвестиційний договір № 1-І щодо позики згідно договору від 10.08.2011 року укладені позивачами на вкрай невигідних умовах, є неспроможним оскільки як договір позики так і інвестиційний договір є окремими цивільно-правовими угодами, вони позивачами не оспорювалися, у зв'язку з чим, обставини, які пов'язані з їх укладанням, судом не досліджувались.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2015 року підлягає зміні, з виключенням з мотивувальної частини рішення суду посилання суду про застосування до виниклих між сторонами правовідносин Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5, в решті рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2015 року - змінити, виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Таварткіладзе О.М.

Сидоренко І.П.