АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/4291/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2338/К/15 Колочко О.В.
Категорія - 30 ( І ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Соколан Н.О., Чорнобука В.І.

при секретарі: Петренко К.І.

за участі: представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс" - Миронової Юлії Василівни;

представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4;

третьої особи - ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецтранс» (далі-ТОВ «Екоспецтранс») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що він є власником нерухомого майна - нежитлової будівлі з прибудовами за адресою АДРЕСА_1, в якій розташований ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_1». На зовнішній стіні закладу на кронштейнах був прикріплений кондиціонер «Самсунг». 27 лютого 2015 року о 9.00 год. Автомобіль ГАЗ-3307-1012, належний ТОВ «Екоспецтранс» під керуванням ОСОБА_5, при здійсненні маневру на задній передачі маніпулятором пошкодив кронштейни кріплення зовнішнього блоку кондиціонера, пошкодивши при цьому кожух корпусу зовнішнього блоку, корпус компресора, теплообмінник, деформував кронштейн вентилятора, розірвав фреонову магістраль, про що складений акт ТОВ «Наша енергія» із зазначенням матеріальних збитків в сумі 15960,00 грн. За фактом пошкодження вказаного майна були внесені відомості до ЄРДР за ст. 194 ч.1 КК України та розпочато досудове розслідування кримінального провадження, яке постановою слідчого від 10.03.2015 було закрито за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Оскільки відповідач не бажає відшкодувати шкоду добровільно, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Крім того, просив стягнути з відповідача 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної протиправними діями відповідача, та понесені ним судові витрати.

Рішенням суду від 24 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто ТОВ «Екоспецтранс» на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 15960 грн., у відшкодування моральної шкоди 800 гривень.

Стягнуто з ТОВ «Екоспецтранс» на користь ОСОБА_3 судові витрати на оплату судового збору в сумі 282 грн. 58 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Екоспецтранс» просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції посилаючись на те, що розмір матеріальної шкоди позивачем не доведено, судом не розглянуто питання про передачу пошкодженого майна, якщо таке має певну цінність, після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Судом безпідставно збільшено суму стягнутого судового збору на 38,98 грн. Крім того позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється той факт, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить нежитлова будівля з прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11,12).

Згідно видатковій накладній № РН-0000004 від 06 травня 2010 року ОСОБА_3 придбав у ПП. «Бриліон» товар кондиціонер «Самсунг» SH24ZW6X вартістю 7729,99 грн. (а.с.52).

Третя особа ОСОБА_5, який знаходиться в трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Екоспецтранс», 27 лютого 2015 року о 9.00 годині, при виконанні ним обов'язків по вивезенню твердих побутових відходів з прилеглої до ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1» території, під час руху заднім ходом, маніпулятором автомобіля зачепив та пошкодив кондиціонер «Самсунг», що був розташований на будівлі ресторану за адресою: АДРЕСА_1.

Актом за вих. № 020315/2 від 02.03.2015, складеним ТОВ «Наша енергія», встановлені пошкодження кондиціонеру «Самсунг» SH24ZW6X та в зв'язку з тим, що вартість ремонту пошкодженого блоку перевищує вартість нового блоку, розраховано вартість встановлення нового зовнішнього блоку, в такому розмірі: 14720 грн. - вартість нового блоку, 370 грн. - вартість демонтажу, 720 грн. - вартість монтаж нового блоку, 150 грн. - вартість кронштейнів та кріплень (а.с.10).

Згідно акту № 0904/2 прийняття-передачі виконаних робіт від 09.04.2015, складеному між виконавцем ТОВ «Наша енергія» та замовником ОСОБА_3, виконані роботи на загальну суму 15960 грн. (а.с.53).

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМУС України в Дніпропетровській області Смушкова А.П. від 10 березня 2015 року встановлено спричинення матеріальної шкоди ОСОБА_3, але в розміру не достатньому для кримінального провадження, в зв'язку з чим кримінальне провадження було закрито за відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 1166, 1172 ЦК України та виходив з того, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

На думку колегії суддів, розмір матеріальної шкоди, яка завдана позивачу ОСОБА_3, відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, підтверджений належним чином, зокрема актом за вих. № 020315/2 від 02.03.2015, складеним ТОВ «Наша енергія», яким встановлені пошкодження кондиціонеру «Самсунг» SH24ZW6X та встановлено, що вартість ремонту пошкодженого блоку перевищує вартість нового блоку, та актом прийняття-передачі виконаних робіт № 0904/2 від 09.04.2015 року, який складено між виконавцем робіт ТОВ «Наша енергія» та замовником ОСОБА_3, роботи виконано на загальну суму 15960 грн.

Згідно ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 59, ч. 3, 4 ст. 60, ч. 3 ст. 61, ч. 2, 4 ст. 212, ч. 1 ст. 213, п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вище вказаним актом виконаних робіт № 0904/2 від 09.04.2015 року спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача про те, що розмір матеріальної шкоди позивачем не доведено.

Крім того, як встановлено матеріалами справи, відповідачу, в суді першої інстанції було роз'яснено про можливість призначення по справі експертизи, проте таким правом відповідач не скористався та не спростував доказів позивача щодо розміру матеріального збитку.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом не розглянуто питання про передачу пошкодженого майна, якщо таке має певну цінність, після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодувати вартість майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

З наведеного вище слідує, що для вирішення питання про передачу пошкодженого майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду необхідно встановити що пошкоджена річ має певну цінність, проте відповідачем, відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, вказана обставина не доведена.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували право підприємства ТОВ «Наша Енергія» надавати послуги з огляду та встановлення вартості пошкодження кондиціонеру, оскільки судом першої інстанції встановлено, що згідно ліцензії АЕ № 524993, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, ТОВ «Наша енергія» має право на провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, зокрема на монтаж інженерних мереж вентиляції та кондиціювання повітря (а.с.55).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно визначив розмір спричиненої позивачу моральної шкоди, при цьому було взято до уваги роз'яснення в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та визначено розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивача.

При цьому судом було враховано те, що неправомірними діями третьої особи було пошкоджено його майно, було порушено нормальне функціонування належного йому закладу - ресторану, він не міг створити належні умови для відвідувачів ресторану, були порушені нормальні життєві зв'язки, для відновлення яких йому знадобилися додаткові зусилля та час на відновлення майна.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 38 грн. 98 коп. слід зазначити наступне.

Як убачається із матеріалів справи позивачем за подання позову сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди та 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, стягнуті з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 38 грн. 98 коп. це пропорційний розмір судового збору до розміру задоволених позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс"- відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: