ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 174/624/15-ц
п/с 2/174/278/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ілюшик І.А.,

при секретарі Заіка А.В.,

за участі представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права на страхову виплату,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_4 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області ( далі ВВД ФСС НВ ПЗУ у Верхньодніпровському районі) про визнання права на страхову виплату.

В обґрунтування позову зазначила, що з 08.08.2008 року вона знаходилась у шлюбі з ОСОБА_6 За час шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, 15.03.2012 року за рішенням суду шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу спільна дитина залишилась проживати з позивачем та за рішенням суду з ОСОБА_6 стягувались аліменти. 19.09.2014 року ОСОБА_6 загинув в результаті нещасного випадку пов'язаного з виробництвом. У зв'язку із смертю ОСОБА_6 позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату одноразової допомоги особам, які мають на це право. У відповідь на свою заяву вона отримала відмову в звязку з ненаданням позивачем довідки житлово-есплуатаційної організації або інших документів про склад сімї, де було б засвідчено факт спільного проживання (або реєстрації) потерпілого з дитиною. У зв'язку з цим позивач просила суд визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, членом сімї покійного батька, ОСОБА_6, в контексті п. 7 ст. 34 ЗУ «Про загалоньообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, яка діяла на час смерті ОСОБА_6Ю.). Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на одноразову допомогу в розмірі пятирічного заробітку потерпілого від нещасного випадку на виробництві, що стався 19.09.2014 року.

ОСОБА_4 в судове засідання зявилася, позов та його обґрунтування підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. В подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 23).

Представники ВВД ФСС НВ ПЗУ у Верхньодніпровському районі в судове засідання зявилися, позов не визнали. Представник ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_4 зверталася до Фонду в інтересах малолітньої дочки, однак їй було розяснено, що для вирішення питання про виплату одноразової допомоги на сімю їй потрібно звернутися до суду. До Фонду також зверталася мати загиблого від нещасного випадку на виробництві ОСОБА_6, яка також бажає отримати цю одноразову допомогу і її інтереси також мають бути враховані. Малолітній ОСОБА_5 вже призначена сума щомісячної страхової виплати та дитина отримала єдиноразову допомогу. Тепер виникло питання про можливість призначення допомоги на сімю, враховуючи те, що дочка разом з батьком не проживала.

Третя особа, залучена до участі у справі за ухвалою суду, ОСОБА_3 пояснила, що вона є матірю ОСОБА_6, який 19.09.2014 року загинув в результаті нещасного випадку пов'язаного з виробництвом. Після розірвання шлюбу він проживав разом з нею. Вона, ОСОБА_3, як мати ОСОБА_6 з якою він проживав однією сімєю також претендує на отримання страхової виплати.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, третьої особи, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_4 з 08.08.2008 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, що вбачається зі свідоцтва про одруження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області 08.08.2008 року, актовий запис № 83 (а.с. 4).

Шлюб розірвано за рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.03.2012 року, яке набрало законної сили 02.05.2012 року (а.с. 5).

Після розірвання шлюбу дитина проживала з позивачем, що сторонами про справі не заперечується.

Від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мають дочку ОСОБА_5, яка народилася 25.12.2008 року, що вбачається зі свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області 16.01.2009 року, актовий запис № 11, у якому батьком зазначений ОСОБА_6 (а.с. 6).

Судом встановлено, що батько малолітньої дитини ОСОБА_5 загинув 19.09.2014 року, в результаті нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, що вбачається з наданих суду документів, зокрема оглянутого в судовому засіданні оригіналу акту № 1 про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, та не заперечується представниками відповідача.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_6 позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату одноразової допомоги на сімю. Листом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області їй було відмовлено, оскільки на день смерті ОСОБА_6 був розлучений і не проживав разом із донькою ОСОБА_5, тому заявнику запропоновано звернутися до суду (а.с. 8).

До матеріалів справи долучена копія виконавчого листа з якого вбачається, що за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20.07.2012 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

За змістом ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Право на страхові виплати в разі смерті потерпілого мають особи, визначені ст. 33 Закону України від 23 вересня 1999 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Згідно до п.7 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 3 Сімейного Кодексу України, судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_5 є членом сім'ї загиблого ОСОБА_6 та знаходилася на його утриманні.

Суд вважає за можливе визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, членом сімї її покійного батька ОСОБА_6 в контексті п. 7 ст. 34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, яка діяла на час смерті ОСОБА_6Ю.) Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на одноразову допомогу в розмірі пятирічного заробітку потерпілого від нещасного випадку на виробництві, що стався 19.09.2014 року.

Виходячи з викладеного вище суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Суд враховує пояснення представника відповідача ОСОБА_1 та третьої особи про те, що ОСОБА_3 теж зверталася до ВВД ФСС НВ ПЗУ у Верхньодніпровському районі з метою отримання одноразової допомоги на сімю після смерті застрахованої особи ОСОБА_6, оскільки проживала з ним однією сімєю, однак в даному випадку суд не може вийти за межі позовних вимог та вирішити питання про право інших осіб, зокрема ОСОБА_3, на отримання такої допомоги. В разі, якщо ОСОБА_3 вважає, що її права порушені, то вона може звернутися з позовом до суду у встановленому цивільний процесуальним кодексом порядку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», сторони звільнені від сплати судового збору, тому судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права на страхову виплату задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, членом сімї її батька ОСОБА_6, в контексті п. 7 ст. 34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, яка діяла на час смерті ОСОБА_6Ю.).

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на одноразову допомогу в розмірі пятирічного заробітку потерпілого від нещасного випадку на виробництві, що стався 19 вересня 2014 року.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Вільногірського міського суду ОСОБА_7