Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2759/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Карпенко О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

16.12.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів - Гайсюка О.В., Фомічова С.Є.,

за участю секретаря - Діманової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом громадської спілки «Юридичний центр правової допомоги», діючої в інтересах членів спілки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів за апеляційною скаргою громадської спілки «Юридичний центр правової допомоги», діючої в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 5 жовтня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року громадська спілка «Юридичний центр правової допомоги» (далі за текстом ГС «Юридичний центр правової допомоги»), діючої в інтересах членів спілки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, предявив позов до приватного підприємства «ВЛАД» (далі ПП «ВЛАД») про стягнення на користь ОСОБА_2 25794 грн., на користь ОСОБА_3 5335 грн. і на користь ОСОБА_4 30504 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідач отримав майно колишнього КСП ім.. Петровського на загальну суму 3811143 грн., в тому числі майно пайового фонду на суму 1807300 грн. на підставі договору про довірче управління від 26 січня 2000 року № 3. Однак у майнових сертифікатах, які видавалися співвласникам майна пайового фонду КСП, безпідставно зменшено вартість пайового фонду на 607300 грн., що призвело до майнових втрат співвласників. Крім того, відповідачу було передано майна КСП на суму 1835000грн. для погашення існуючої заборгованості, але борги на суму 720957 грн. були списані, а відповідна частина майна співвласникам не повернута. Відповідач також користується необоротними засобами КСП (тваринництво і зернові культури) на суму 2187970 грн. та сільгосптехнікою на суму 504216 грн. з яких 204341 грн. призначалися для погашення заборгованості по заробітній платі, а решта, 299916 грн., є власністю співвласників. Позивачі. Які співвласники майна колишнього КСП ім. Петровського, мають право на грошову компенсацію їх часток у вказаному майні. Письмову вимогу про виплату коштів, направлену відповідно до ст. 530 ЦК України, відповідач не виконав.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 5 жовтня 2015 року в задоволені позову відмовлено повністю.

У апеляційній скарзі ГС «Юридичний центр правової допомоги», діюча в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, клопоче про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про стягнення коштів на користь позивачів. Скаргу обґрунтовано тим, що суд не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не врахував, що відповідач розпорядився ввіреним йому майном, але кошти за нього не повернув, а отже не виконав свої грошові зобовязання.

Відповідач надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких стверджує про відсутність у нього грошових зобовязань перед позивачами. ПП «ВЛАД» не мало жодного відношення до паювання майна колишнього КСП та видачі свідоцтв про право власності на майновий пай, а тому не могла завдати майнової шкоди позивачам, яка, за твердженням позивачів, полягала у зменшенні вартості майна пайового фонду.

У судовому засіданні позивачі підтримали апеляційну скаргу та предявлені ними вимоги.

Крім того, ОСОБА_2 пояснила, що вона являється уповноваженою особою співвласників майна колишнього КСП ім. Петровського. Рішенням зборів співвласників колишнього КСП ім. Петровського від 17 грудня 2014 року повернуто до пайового фонду 607300 грн. різниці між розміром пайового фонду, визначеного рішенням загальних зборів КСП від 29 січня 2000 року і розміром пайового фонду фактично вказаному у майнових сертифікатах, а також 720957 грн. списаної кредиторської заборгованості та 299916 грн. вартості техніки. Рішення щодо розміру частки та її грошового вираження кожного із співвласників у повернутому до пайового фонду майні не співвласниками визначався. Рішення щодо виділення належних позивачам часток грошима також не приймався.

Позивач ОСОБА_3 додатково повідомила суду про те, що належний їй, як колишньому члену КСП ім. Петровського, майновий пай вона продала у 2010 році Демченку.

Позивач ОСОБА_4 пояснив, що він продав належний йому майновий пай у 2014 році ОСОБА_5

Представник ГС «Юридичний центр правової допомоги» ОСОБА_6 пояснив, що частина майнових паїв колишнього КСП ім. Петровського викуплена відповідачем, частина іншими особами. Ще одна частина майна знаходиться у володінні і користуванні відповідача, хоч право на неї належить всім співвласникам. В порушення прав співвласників відповідач не повертає це майно та не сплачує кошти за нього, що дає право позивачам на звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проте, згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачів та її представника. дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив такі не оспорені сторонами обставини.

Відповідно до протоколу № 3 загальних зборів уповноважених членів КСП ім. Петровського від 20 січня 2000 року вказаний орган прийняв такі рішення:

затвердив перелік не розпайованого майна вартістю 1835 грн. для погашення кредиторської заборгованості, яке підлягало передачі новоствореній юридичній особі;

затвердив перелік основних фондів та оборотних коштів, які віднесено до пайового фонду КСП на суму 1807300 грн.;

затвердив список громадян, які мають право на майновий пай, встановив порядок видачі майнових паїв, згідно якого члени КСП отримують майно у спільну часткову власність з укладенням договору про спільне користування і розпорядження ним, видача паїв здійснюється за рахунок основних і оборотних засобів з дотриманням принципу пропорційності структури цих основних і оборотних засобів;

прийняв рішення про ліквідацію КСП та створення ліквідаційної комісії;

визначив перелік майна вартістю 204000 грн. на погашення існуючої заборгованості по заробітній платі;

визначив уповноважену особу усіх співвласників майна КСП для здійснення представництва їх інтересів перед третіми особами ОСОБА_2 (позивач по справі).

26 січня 2000 року між співвласниками майна КСП ім. Петровського укладено договір про спільне користування і розпорядження майном, що знаходиться у їх спільній частковій власності.

Того ж таки 26 січня 2000 року між ОСОБА_2, як уповноваженою особою співвласників майна колишнього КСП ім. Петровського, та ПП «ВЛАД» уклали договір № 2 оренди засобів виробництва з правом викупу та відповідно до акту прийняття-передачі відповідач отримав у тимчасове володіння і користування остаточно вартістю 204341 гривень з правом викупу.

Згідно акту приймання-передачі № 2 від 1 квітня 2000 року уповноважена особа співвласників майна ОСОБА_2 на виконання рішення зборів № 3 від 29 січня 2000 року передала ПП «ВЛАД» майно в оренду з правом викупу у розмірі 204341 грн.

Крім того з матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що згідно акта приймання-передачі від 1 березня 2000 року (а.с. 46) КСП і м Петровського передано співвласникам майна в особі ОСОБА_2 майно пайового фонду.

Згідно акта приймання-передачі від 1 квітня 2000 року (а.с. 42) КСП ім. Петровського передано співвласникам майна в особі ОСОБА_2 майно виділене на погашення заборгованості по заробітній платі вартістю 211340 грн.

З протоколу загальних зборів співвласників майна КСП ім. Петровського від 17 грудня 2014 року № 4 (а.с. 101 - 108) вбачається, що збори вирішили:

повернути до пайового фонду 607300 грн. різниці між сумою, направленою до пайового фонду згідно рішення загальних зборів від 29 січня 2000 року 1807300 грн., і розподіленого за сертифікатами пайового фонду у сумі 1200000 грн.;

повернути до пайового фонду 720957 грн. списаної заборгованості по сплаті податків;

повернути до пайового фонду 299916 грн. різниці між вартістю всієї сільгосптехніки, яка належала КСП ім. Петровського та вартістю сільгосптехніки, яку передано для погашення заборгованості по заробітній платі;

розпаювати між співвласниками майна колишнього КСП ім. Петровського повернуту до пайового фонду вартість майна.

Згідно пояснень ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вони розпорядилися своїми майновими паями, визначеними станом на 2004 рік (час видачі свідок про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) продавши їх.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 являються членами ГС «Юридичний центр надання правової допомоги», що підтверджується протоколом № 2/15 від 1 березня 2015 року (а.с. 7).

ГС «Юридичний центр надання правової допомоги» є добровільним статутним громадським обєднанням, має статус юридичної особи і зареєстрована належним чином (а.с. 3 6), основною метою якої є захист законних прав та задоволення інтересів членів спілки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів коштів.

Колегія суддів загалом погоджується з правильністю такого висновку враховуючи наступне.

Як на підставу позову, позивачі посилалися на наявність невиконаного ПП «ВЛАД» грошового зобовязання виплатити їм вартість частини отриманого ним спільного майна членів колишнього КСП ім. Петровського, право на частку в якому належить позивачам.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобовязання можуть виникати з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Питання щодо виділення майнового паю врегульовано, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року №2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки»; постановою Кабінету Міністрів України №177 від 28 лютого 2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», Рекомендаціями, щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20 травня 2008 року (надалі Рекомендації).

За змістом ст. ст. 5, 7 - 9 Закону України від 14 лютого 1992 року № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство»(далі Закон № 2114-XII) майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства, частка майна члена колективного підприємства є частиною майна колективного підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (володіння, користування, розпорядження).

Оскільки законодавством передбачено рівність прав і обовязків членів колективного сільськогосподарського підприємства щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правомочності членів підприємств є похідними від правового статусу, завдань і функцій цих підприємств та правомочностей останніх як юридичних осіб, то і право громадянина вимагати своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства, як і інші правовідносини члена колективного підприємства з КСП щодо передачі отримання майнового паю, складу цього паю, його юридичного оформлення також повинні грунтуватись на принципі рівності прав і обовязків зазначених сторін.

Спосіб забезпечення прав і інтересів члена КСП та підприємства визначений п. 3 ст. 9 Закону № 2114-XII , згідно з яким у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій за згодою сторін, формі.

Аналогічний підхід до реалізації права членів КСП на вільний вихід з цих підприємств із майновими паями з метою створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших субєктів господарювання, заснованих на приватній власності, передбачено і в Указі Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» виділення майна в натурі проводиться у порядку, розробленому Комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, та затвердженому зборами співвласників.

Відповідно до зазначеного Порядку визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників у натурі проводиться Комісією на підставі рішення зборів співвласників.

Майновий пай в грошовому виразі видається з урахуванням фінансових можливостей підприємства.

Як розяснено в листі № 37-25-1-11/11379 від 5 грудня 2002 року Міністерства аграрної політики України «Щодо реалізації власниками майнових паїв права на одержання цих паїв у натурі» виходячи з вартості пайового фонду, його структури та суми індивідуального майнового паю власника, комісією визначається конкретне майно для виділення у натурі окремій особі (групі осіб) за домовленістю сторін. Підставою для виділення майнових паїв в натурі є заяви власників паїв про виділення. Комісія розглядає ці заяви і готує відповідний проект рішення загальних зборів. Відповідне рішення приймають збори співвласників майна. У разі недотримання вищенаведеного порядку виділення майнових паїв у натурі, районним комісіям з врегулювання майнових питань спільно з органами місцевого самоврядування слід ініціювати проведення зборів співвласників майна.

Вищим органом співвласників майнових паїв визнаються збори.

У випадку невиконання рішення зборів співвласників щодо виділення підприємством-правонаступником майна в натурі власнику майнового паю, останній може реалізувати своє право на судовий захист. Таке ж право виникає у власника майнового паю і в разі відмови у задоволенні його заяви.

Зазначене свідчить про те, що порядок виділення майнового паю, його структура віднесений до компетенції органу самоврядування колективного підприємства, або зборів співвласників, які діють відповідно до статуту підприємства та затверджених ним актів, зокрема Положення про пайовий фонд майна.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх сільськогосподарських підприємств», якими передбачено, що співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності зборам співвласників відповідну заяву (п.4.1.). Пунктом 4.3 Рекомендацій передбачено, що якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової, компенсації вартості його частки.

Тобто, підставою для виділення майнових паїв у натурі чи грошима окремими є заява власника майнового паю про виділення його частки. Таку заяву вирішують збори співвласників майнових паїв.

Отже, праву власника вимагати видачі майнового паю відповідає право співвласників цього майна вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси обох сторін.

Вказані положення в цілому відповідають змісту ч.1 ст.355,ч.1 ст.356,ч.ч.1,2,3 ст.358 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 грудня 2014 року загальні збори співвласників майна колишнього КСП ім. Петровського вирішили питання щодо повернення частини майна колишнього КСП, яке не було включено до пайового фонду та яке не було розпайоване між співвласниками, що підтверджується протоколом № 4 (а.с. 101 - 108).

Позивачі вимагають виплати їм грошової компенсації збільшення їх паїв в наслідок збільшення пайового фонду майна колишнього КСП ім. Петровського.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 затверджено, зокрема, ОСОБА_5 уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення.

З пояснень позивачів вбачається, що після віднесення у 2014 році частини вартості майна колишнього КСП, яке раніше не було розпайоване, до пайового фонду його склад не визначався, інвентаризація та уточнення вартості не проводилися.

Однак, згідно ОСОБА_5 уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих та Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, виконання цих процедур є обовязковою передумовою для розрахунок уточненого пайового фонду та розміру уточнених майнових паїв власників.

Уточнений розрахунок паїв співвласників пайового фонду колишнього КСП не проведено, розмір індивідуальних майнових паїв в грошовому виразі не визначено і не затвердженого рішенням загальних зборів, документальне оформлення уточнених майнових паїв (свідоцтва) не проведено.

Таким чином рішення загальних зборів співвласників від 17 грудня 2014 року в частині розпаювати між співвласниками майна колишнього КСП ім. Петровського повернутого до пайового фонду майна залишилося не виконаним, а уточнення майнових паїв співвласників, в тому числі позивачів, не проведено.

З позовом до всіх співвласників пайового фонду щодо визначення розміру уточнених майнових паїв позивачі не зверталися.

Крім того, з пояснень позивачів вбачається, що до зборів співвласників майна з заявами про виділення майнових паїв з урахуванням їх уточнення або виплату їх у грошовій формі вони не зверталися і відповідні рішення зборами не приймалися.

Докази згоди співвласників майна виплатити позивачам вартість їх часток або неможливості виділення їх у натуру (неподільні речі) позивачами не надано.

До того ж вимога про виплату паю грошима, а не за структурою, може бути предявлена на підставі рішення загальних зборів співвласників до правонаступника КСП за умови, що йому були передані кошти КСП. Коли такі кошти не передавалися, позов підлягає предявленню до всіх співвласників майна пайового фонду, а не лише до ПП «ВЛАД».

У звязку з невизначеністю розмірів уточнених індивідуальних майнових паїв позивачів, недотримання ними процедури отримання паю та недоведеність наявності законних підстав для виплати паїв грішми, позивачі не мають підстав вимагати від відповідача виплати коштів.

Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позовних вимог і доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу громадської спілки «Юридичний центр правової допомоги», діючої в інтересах членів спілки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відхилити, а рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 5 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: