Провадження № 2-о/234/260/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Михальченко А.О.,

народних засідателів Бережної Я.С., Кісельової Л.М.,

при секретарі Вербовецькій Д.В.,

за участю

прокурора Рубльової Д.О.,

представника

психіатричного закладу ОСОБА_1,

лікаря ОСОБА_2,

особи, щодо якої розглядається питання ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою головного лікаря Краматорської психіатричної лікарні ОСОБА_4Л про припинення заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2015 року головний лікар Краматорської психіатричної лікарні ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про припинення заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Із заяви вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІ групи з 2004 року, потребує припинення заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Психічний стан ОСОБА_3 погіршився у 1994 році. Знаходився на стаціонарному лікуванні з 02.11.2003 року по 14.01.2004 року з діагнозом: гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії. 13.10.2004 року психічний стан погіршився, у звязку з чим був госпіталізований до психіатричної лікарні з діагнозом: шизофренія параноїдна, безперервний тип лікування, галлюцінаторно параноїчний синдром. В наступному неодноразово лікувався в психіатричній лікарні у звязку з погіршенням самопочуття. 30.03.2007 року відповідно до рішення Краматорського міського суду ОСОБА_3 була призначена амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку. 25.09.2007 року відповідно до рішення суду амбулаторну психіатричну допомогу було продовжено. У червні 2008 року амбулаторну психіатричну допомогу було припинено. У наступному амбулаторний прийом відвідував не регулярно, режиму прийому медикаментів не дотримувався. Неодноразово лікувався стаціонарно, останній раз з 04.09.2013 року по 29.10.2013 року з діагнозом: шизофренія параноїдна, безперервний тип лікування, галлюцінаторно параноїчний синдром, однак істотного поліпшення стану не спостерігалося. 31.07.2013 року відповідно до рішення Краматорського міського суду призначено заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. 03.02.2014 року, 25.07.2014 року, 27.01.2015 року відповідно до рішень Краматорського міського суду заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку було продовжено. За останні шість місяців стан хворого покращився. Амбулаторний прийом відвідує вчасно, режиму прийому медикаментів дотримувався. Стан стабільний, скарг не висловлює.

В судовому засіданні лікар ОСОБА_2 підтримав заяву головного лікаря, та повідомив, що ОСОБА_3 неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні, амбулаторному лікуванні у психіатричній лікарні. ОСОБА_3 становить небезпеку для оточуючих, на даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні у звязку з наявністю у нього психічного розладу. Однак, за останні шість місяців стан хворого покращився. У хворого не має необхідності для постійного знаходження на амбулаторному лікуванні.

Представник психіатричного закладу ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» ОСОБА_4 та просила її задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він не памятає, хто і з якого приводу викликав швидку допомогу, та з якого часу він знаходиться на стаціонарному лікуванні.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги, посилаючись на те, що ОСОБА_3 знаходиться на стаціонарному лікуванні, а в разі припинення примусових медичних заходів знов буде уникати прийому медичних препаратів та відвідування лікаря, що може призвести до негативних наслідків як для нього самого так і для оточуючих.

Заслухавши думку лікаря, представника психіатричного закладу, хворого, прокурора, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31.07.2013р. застосовано заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.

Відповідно до висновку лікарів-психіатрів за № 02-05/600 від16.07.2015 року, ОСОБА_3 має діагноз: шизофренія параноїдна.

На час розгляду даної справи у суді хворий ОСОБА_3 перебуває на стаціонарному лікуванні у Міській психіатричний лікарні м. Краматорська. У судове засідання був доставлений каретою швидкої допомоги у супроводі санітарів.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.2 ст.181 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ст.18 ч.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» виписка з психіатричного закладу здійснюється у разі завершення обстеження чи експертизи психічного стану особи або видужання особи чи такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує подальшого лікування в стаціонарних умовах. Виписка особи, добровільно госпіталізованої до психіатричного закладу, здійснюється за письмовою заявою цієї особи або її законного представника чи за рішенням лікаря-психіатра.

Згідно ч.1 ст.182 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

При таких обставинах, суд враховуючи пояснення лікаря, представника психіатричного закладу, хворого ОСОБА_3, прокурора, висновок лікарів-психіатрів, приходить до переконання, що ОСОБА_3 становить соціальну небезпеку для себе та оточуючих, потребує стаціонарного лікування, а тому заява головного лікаря Краматорської психіатричної лікарні ОСОБА_4Л про припинення заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.3, 10, 212, 213, 214, 217, 234 ч.9, 279-282 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви головного лікаря Краматорської психіатричної лікарні ОСОБА_4Л про припинення заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги до Краматорського міського суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, видрукуване в одному екземплярі.

Суддя А.О. Михальченко

Народні засідателі Я.С. Бережна

ОСОБА_5