08.12.2015 Справа № 363/3976/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., при секретарі Кашоїді М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.06.2011р. ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1000.00 грн. у виді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік від суми залишку заборгованості за кредитом. Згідно до умов договору позичальник зобовязаний погашати заборгованість, однак, свої зобовязання не виконує. Станом на 31.07.2015 р. утворилась заборгованість в розмірі 9073,87 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 965,06 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 4750,53 грн., заборгованість за пенею та комісією 2450,00 грн., штрафу ( фіксована частина) - 500 грн., штрафу ( процентна складова) 408,28 грн. Оскільки ОСОБА_1 ухиляється від сплати заборгованості, позивач просить у примусовому порядку стягнути з нього суми заборгованості 9073,87 грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 243, 60 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме не визнає суму заборгованості за пенею та комісією, просив розглянути справу без його участі.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись відповідно до вимог закону або договору.

Судом встановлено, що 23.06.2011 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір без №, відповідно до якого останній отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік від залишку заборгованості за кредитом, про що свідчить його заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ( а.с. 6). Підписання заяви позичальником і є підтвердженням укладення між сторонами Договору, що складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг.

Розмір, зміна кредитного ліміту відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг встановлюються за рішенням Банку без згоди позичальника.

Підписання цього Договору є прямою та безумовного згодою позичальника на встановлені банком умови.

Під час укладення угоди сторони керувались положеннями ст. 634 ч.1 ЦК України, а саме: договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Відсотки за користування кредитом нараховуються відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг.

Свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконує, станом на 31.07.2015 р. заборгованість за кредитним договором без № складає 9073,87 грн., виходячи з наступного: заборгованості за процентами за користування кредитом 4750,53 грн., заборгованість за пенею та комісією 2450,00 грн., штрафу ( фіксована частина) - 500 грн., штрафу ( процентна складова) 408,28 грн., що підтверджується розрахунком, долученим до матеріалів справи ( а. с. 4, 5).

В свою чергу банком свої зобовязання, визначені в ст. 1054 ЦК України, а також Умовах та Правилах надання банківських послуг щодо надання грошових коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, виконано.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В разі порушення умов договору з боку позичальника Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено повернення кредиту, оплата винагороди банку, сплата штрафу тощо.

В звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань боржником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з письмовою заявою про розірвання договору або проханням щодо зміни тарифів позичальник не звертався.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною 2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст. 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Положення ст. 616 ЦК України, передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Суд враховуючи заяву відповідача в якій він просить суд зменшити розмір пені, вважає, що розмір пені може бути зменшений оскільки він значно перевищує розмір збитків. Враховуюче зазначене, суд вважає, що розмір заборгованісті за пенею та комісією в сумі 2450,00 грн. слід зменшити до 965,06 грн. - до суми основного боргу.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 551, 610-612, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (, рах. № 3111 (для погашення заборгованості) МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 588 ( сім тисяч пятсот вісімдесят вісім) гривень 93 (девяносто три) копійки.

Стягнути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (, рах. № 3111 (для погашення заборгованості) МФО № 305299) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.Б. Баличева