Справа №601/1962/15-ц
Провадження № 2/601/728/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

при секретарі Васільєвій О.М.

за участю позивача ОСОБА_1, його представника - адвоката

Сідорової І.А.,

відповідача ОСОБА_3 та її представника - адвоката Корфа П.К.

представника Кременецької міської ради - Тартак О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Кременецької міської ради Тернопільської області, Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Кременецька державна нотаріальна контора про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради № 160 від 06 вересня 2005 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач та його представника позовні вимоги підтримали та пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача- ОСОБА_9. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: будинковолодіння по АДРЕСА_1 - ? якого вона успадкувала ІНФОРМАЦІЯ_2 року після смерті свого батька ОСОБА_7 та ? якого вона успадкувала ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті матері ОСОБА_8 Будучи спадкоємцем першої черги, позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем. За життя ОСОБА_9 не зареєструвала за собою права власності на даний будинок, а рішенням виконкому Кременецької міської ради № 843 від 17 жовтня 1985 року ОСОБА_9 надано дозвіл користуватись самовільно розпочатим і незакінченим житловим будинком по АДРЕСА_2 м. Кременець та зобов'язано її закінчити будівництво будинку до 17 жовтня 1986 року, після чого виготовити відповідну документацію. Після смерті матері брат позивача ОСОБА_1 з дружиною перейшли проживати у спірний будинок. 23 березня 2000 року рішенням виконкому Кременецької міської ради № 77 дозволено ОСОБА_1 користуватись спірним будинком та зобов'язано останнього виготовити на даний будинок технічну документацію та звернутись в БТІ про внесення змін в інвентарну справу. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер. ОСОБА_3 виготовила проектну документацію та провела державну реєстрацію права власності на вищезазначений будинок за ОСОБА_1. В подальшому ОСОБА_3 набула права на даний будинок в порядку спадкування за законом, як спадкоємиця першої черги. Вважає, що відповідач незаконно вчиняла дії по оформленню будинковолодіння після смерті ОСОБА_1, які міг вчинити тільки він. Тому позивач та його представник просять визнати недійсним рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради № 160 від 06 вересня 2005 року «Про визнання права власності», визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Кременецької міської ради 7 жовтня 2005 року ОСОБА_1 на будинковолодіння по АДРЕСА_1, визнати недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 про право на спадщину за законом, видане 1 березня 2007 року державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на спірний будинок та визнати за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, а саме на будинковолодіння по АДРЕСА_1, що залишилось після смерті ОСОБА_9 Також, позивач та його представник вважають, що ОСОБА_1 не пропущено строків для звернення до суду з даним позовом, оскільки про існування оспорюваних документів позивачу стало відомо лише в серпні 2015 року після звернення до Кременецької державної нотаріальної контори. При зверненні до суду в 2013 році з позовом до даного відповідача про зобов'язання дати згоду на реєстрацію, позивачу не було відомо про існування вказаних рішень, а також те, що відповідач є власником будинку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та її представник позов не визнали та просять відмовити позивачу у позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності. З 2003 року ОСОБА_1 було відомо про наявність оспорюваних рішень та оформлення права власності на будинковолодіння за відповідачем, оскільки про це він зазначав у своїй позовній заяві при зверненні у суд в 2013 році, однак лише в 2015році він звернувся до нотаріуса та суду з вказаними вимогами. Окрім того відповідач суду пояснила, що вона з чоловіком доглядала ОСОБА_9- свекруху, до її смерті. Потім з ОСОБА_1 (чоловіком) вони добудували вказаний будинок, однак чоловік помер і документи їй видали оформлені на його ім'я. Вона успадкувала вказаний будинок і проживає у ньому разом з дітьми та внуками. Разом з ними проживає позивач, який усім користується. Комунальні послуги сплачує вона, оскільки з нею укладені договора. Позивач про це знає усі роки і не заперечує.

Представник Кременецької міської ради в судовому засіданні позов визнала, щодо застосування строків позовної давності покладається на думку суду.

Представник Кременецького РК БТІ в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник Кременецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача - ОСОБА_9, що вбачається з копії свідоцтва про його народження та свідоцтва про смерть.

? будинковолодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_9 успадкувала ІНФОРМАЦІЯ_2 року після смерті свого батька ОСОБА_7 та ? даного будинку успадкувала ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті матері ОСОБА_8.

Позивач, будучи спадкоємцем першої черги, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем.

Рішенням виконкому Кременецької міської ради № 843 від 17 жовтня 1985 року ОСОБА_9 надано дозвіл користуватись самовільно розпочатим і незакінченим житловим будинком по АДРЕСА_1 та зобов'язано її закінчити будівництво будинку до 17 жовтня 1986 року, після чого виготовити відповідну документацію.

23 березня 2000 року рішенням виконкому Кременецької міської ради № 77 дозволено ОСОБА_1 - який є братом позивача, користуватись спірним будинком та зобов'язано останнього виготовити на даний будинок технічну документацію, звернутись в БТІ про внесення змін в інвентарну справу, що доводиться копією рішення.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер, що вбачається з копії свідоцтва про смерть.

З генплану забудови земельної ділянки забудовника ОСОБА_1, архівного витягу з рішенням № 160 виконкому Кременецької міської ради від 06 вересня 2005 року вбачається, що виготовлено проектну документацію та проведено державну реєстрацію права власності на вищезазначений будинок за ОСОБА_1, тобто після його смерті.

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_3 вбачається, що остання набула права власності на даний будинок в порядку спадкування за законом, як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка.

Згідно відповіді державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори від 03.08.2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: будинковолодіння по АДРЕСА_1, так як на даний час вищевказаний будинок рахується за ОСОБА_3, оскільки на день смерті ОСОБА_9 даний будинок був недобудований і в послідуючому право власності було оформлено на його брата ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР ( 1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до 548 ЦК УРСР ( 1963р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( 1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р., ( в редакції чинній на час проведення реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_1.) встановлено, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Однак позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідачем та його представником зроблено заяву про застосування строку позовної давності та відмови у позові з цих підстав.

Як роз'яснено у п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Згідно матеріалів цивільної справи № 601/2817/13, 04.11.2013 року ОСОБА_1 звертався до суду із позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання надати документи та згоду на реєстрацію місця проживання. В поданій ним позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що іще з 2003 року він неодноразово звертався до ОСОБА_3 із вимогами надати йому документи, щодо права власності на спірне будинковлодіння.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні доказів, в тому числі пояснень позивача, де він неодноразово називав відповідача «хазяйкою» та пояснив причини звернення до суду саме зараз, тим що він бажає змінити умови свого проживання, а саме проживати з жінкою, а проти цього заперечує відповідач, ОСОБА_1 мав можливість дізнатися про порушення його права відповідачем, окрім того спір щодо вищезазначеного будинку між сторонами триває з 2003 року, що не заперечував позивач.

Зазначена позивачем причина пропуску строку звернення до суду - відсутність паспорта, дата видачі якого вказана 06.12.2014 року, судом не може бути взята до уваги, оскільки позивач звертався у суд з позовом до відповідача 04.11.2013р. - до видачі паспорта.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку із зверненням позивача до суду після спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з повною відмовою у позові не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення понесених ним судових витрат .

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, 529, 548, 549 ЦК УРСР ( 1963р) суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Кременецької міської ради Тернопільської області, Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Кременецька державна нотаріальна контора про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: