Справа № 636 / 5299 / 15-ц
2 / 636 / 2479 / 2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі :

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку набувальної давності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на земельну ділянку, площею 6,1237 гектарів (ріллі) у межах згідно з планом, що розташована на території Мосьпанівської сільської ради, КСП «Україна», з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, кадастровий № НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 01.08.2002 року № 167.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка, площею 6,1237 гектарів у межах згідно з планом. Починаючи з жовтня 2002 року позивач користувалася вищевказаною земельною ділянкою, обробляла її. ОСОБА_3 повідомляв, що не буде користуватися земельною ділянкою через те, що буде проживати в Російській Федерації та залишив позивачці державний акт на земельну ділянку. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3.Після смерті ОСОБА_3 спадкових прав на вищевказану земельну ділянку ніхто не оформляв. Позивач протягом всього часу володіє земельною ділянкою та державним актом без таємниць, відкрито для всіх третіх осіб. З моменту фактичного володіння земельною ділянкою і по теперішній час до позивача не пред'являвся правомочною особою позов про повернення земельної ділянки.

Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 18).

Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 19).

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 11.09.2002 на підставі розпорядження голови Чугуївської районної державної адміністрації Ради народних депутатів від 01.08.2002 №167 належить земельна ділянка, площею 6,1237 гектарів у межах згідно з планом, що розташована на території Мосьпанівської сільської ради, КСП «Україна» призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11).

Починаючи з жовтня 2002 року позивач користувалася вищевказаною земельною ділянкою, обробляла її. ОСОБА_3 повідомляв, що не буде користуватися земельною ділянкою через те, що буде проживати в Російській Федерації та залишив позивачці державний акт на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 26.05.2015 (а.с. 10).

ОСОБА_3 був одружений з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 спадкових прав на вищевказану земельну ділянку ніхто не оформляв.

Позивач протягом всього часу володіє земельною ділянкою та державним актом без таємниць, відкрито для всіх третіх осіб.

Земельна ділянка використовувались позивачем за призначенням з додержанням правил користування, не порушуючи інтересів інших осіб. Право позивача на земельну ділянку не заперечувалось, не оспорювалось.

З моменту фактичного володіння земельною ділянкою і по теперішній час до позивача не пред'являвся правомочною особою позов про повернення земельної ділянки.

Таким чином, ОСОБА_1 з жовтня 2002 року добросовісно, відкрито та безперервно володіє Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 та безпосередньо земельною ділянкою, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб.

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно.

Згідно зі ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК України цієї статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому в п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже, визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року.

Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Жодна особа не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже, визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 з жовтня 2002 року добросовісно, відкрито, безперервно володіє земельною ділянкою яка належить ОСОБА_3, та документами на неї, а саме - Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належить померлому, в порядку набувальної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 325, 328, 344 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку набувальної давності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку, площею 6,1237 гектарів (ріллі) у межах згідно з планом, що розташована на території Мосьпанівської сільської ради, КСП «Україна», з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, кадастровий № НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження голови Чугуївської райдержадміністрації від 01.08.2002 року № 167, в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя -