АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/3419/15-ц
Справа №22-ц/791/3139 /2015 Головуючий в І інстанції: Охтень А.А.
Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року грудня місяця 17 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі

Головуючий Борка А.Л.

Судді: Бездрабко В.О.

ОСОБА_1

Секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фермерського господарства "СОБ" про визнання недійсним договору оренди,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась у суд із позовом до ФГ «СОБ» про визнання недійсним договору оренди,зазначаючи,що вона є власником земельних ділянок,що розташовані в адміністративних межах Збурівської сільської ради Херсонської області. З відповідачем було укладено договір оренди зазначених земельних ділянок та проведена 07.05.2015 року державна реєстрація договору. Позивач просила визнати недійсним договір оренди землі,укладений нею та ФГ «СОБ» з підстав невідповідності його змісту ст.15 Закону України «Про оренду землі».

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 до фермерського господарства "СОБ" про визнання недійсним договору оренди залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником земель-них ділянок загальною площею 29,68 га, що розташовані на території Збурів-ської сільської ради Херсонської області, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 565291, ЯИ № 565290, № ЯИ 565337. Між ФГ «СОБ» та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки,площею 29,68 га, строком на 7 років. Договір оренди зареєстрований у Херсонській регіональній філії центру державного земельного кадастру 07.05.2012 року за №№ 00785, № 00786, № 00787.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі», чинного на час укладання договору оренди, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи,судом першої інстанції встановлено і не оспорюється відповідачем, що текст спірного договору оренди землі не містить таких істотних умов договору оренди як кадастровий номер земельної ділянки та умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, відсутня дата укладання договору, дата виплати орендної плати,умови збереження стану об'єкта оренди.

Однак, зважаючи на те, що відповідно до ст.15 ЦК України та ст.3 ЦПК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право,на думку колегії суддів, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендаря у зв'язку з відсутністю в договорі оренди умов, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення його прав.

Частиною 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» визначено,що «умови використання земельної ділянки» і «умови збереження стану об'єкта оренди» є окремими істотними умовами договору оренди.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у Типовому договорі оренди землі, затвердженому постановою КМУ від 03.03.2004 року №220 (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ № 1724 від 13.12.2006 року, №780 від 03.09.2008 року), пункт 17 «Умови збереження стану об'єкта оренди» знаходиться у розділі, який має назву «Умови використання земельної ділянки» і який містить три пункти: п.15 «Земельна ділянка передається в оренду для (мета використання)», п.16 «Цільове призначення земельної ділянки», п.17 «Умови збереження стану об'єкта оренди».

Таким чином,типовий договір не містить окремої істотної умови договору оренди землі, як умови використання земельної ділянки. Умови використання земельної ділянки у ньому розкриваються шляхом узгодження сторонами договору мети використання земельної ділянки, її цільового призначення та умов збереження стану об'єкта оренди.

В пункті 17, зазначеного вище договору оренди землі,зазначено,що умови збереження стану об'єкта оренди відсутні. Наведене на думку колегії суддів свідчить,що сторони дійшли згоди,що умови збереження об'єкту оренди визначаються чинним законодавством України, яке регулює зазначені правовідносини. Зокрема,при встановленні умов збереження стану об'єкта оренди у необхідних випадках передбачається проведення рекультивації - як технічної, так і біологічної, з дотриманням положень ст.ст.166,168 ЗК України, постанови РМ СРСР від 02.06.1976 року №407, постанови РМ УРСР від 14.07.1976 року №327, ГОСТ 17.5.3.04-83, ГОСТ 17.5.1.01-83, ГОСТ 17.5.4.01-84, ГОСТ 17.5.4.02-84, ГОСТ 17.5.3.05-84, ГОСТ 17.5.1.02-85, ГОСТ 17.7.3.06-85, ГОСТ 17.5.1.03-86 та інших актів чинного законодавства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції,в позовній заяві позивачка не наводить запропонованих нею конкретних умов збереження об'єкта оренди, які вона наполягала внести до договору, а відповідач відмовився від цього.

Статтею 11 Закону України «Про оренду землі» визначено,що ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди несе орендодавець, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

У разі прострочення орендодавцем або орендарем установлених договором оренди землі строків передачі об'єкта оренди ризик його випадкового знищення або пошкодження у цей період несе сторона, яка допустила прострочення його передачі.

В п.32 договору оренди землі зазначено: «ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе орендар», тобто договір оренди землі містять визначену законом істотну умову, як визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди.

На думку колегії суддів,суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку,що відсутні підстави визнати порушення прав орендодавця та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки у звязку із відсутністю в тексті договору оренди кадастрового номеру, при визначені його в кадастровому плані, який є обовязковим додатком до договору та копії державного акту на право власності на землю. Крім того позивачем не доведено порушення його прав у звязку із відсутністю в тексті договору оренди передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України,колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий Борко А.Л.

Судді: Бездрабко В.О.

ОСОБА_1