Справа № 740/2682/15
Провадження № 2/740/863/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Марченка М.М.

при секретарі Заколодній Ю.О.

з участю представника позивачів адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ніжина цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и в :

16.06.2015 року за вх. № 8134 ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок. В позові зазначають, що будинок № 25 по вул. Польовій в с. Талалаївка, Ніжинського району був побудований в 1957 році. Право власності на будинок після закінчення будівництва не оформляли. Відповідно довідки БТІ станом на 31.12.2012 року вищезазначений будинок в КП «Ніжинське МБТІ» не зареєстрований. Станом на 15.04. 1991 року домоволодіння мало статус колгоспного двору. В ньому проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5 - батько позивачів, та ОСОБА_6 мати позивачів. Таким чином, батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично стали власниками вищезазначеного будинку, маючи право на 1 /2 його частку кожний. Мати ОСОБА_6 померла 11.01.1998 року. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/ 2 частку житлового будинку № 25 по вул. Польовій в с. Талалаївка. Заповіту на випадок свої смерті мати не залишила. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадщину фактично прийняв батько - чоловік померлої - ОСОБА_5, оскільки на день смерті проживав разом зі спадкодавцем, і вступив в управління та володіння всім її майном ( відповідно доп.1 ч.І ст. 549 ЦК УРСР, 1963 р.). Таким чином, після смерті матері ОСОБА_5 фактично став власником всього будинку №25 по вул. Польовій в с. Талалаївка. ОСОБА_5 помер 05.04.2000 року. Після його смерті відкрилася спадщина на будинок № 25 по вул. Польовій в с. Талалаївка, фактичним власником якого він був. На випадок своєї смерті батько залишив заповіт, яким все своє майно заповідав дітям ОСОБА_2, та ОСОБА_3. У 6-місячний термін вони подали заяви про прийняття спадщини до Ніжинської районної державної нотаріальної контори, тобто прийняли спадщину. В даний час нотаріус не може видати їм свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Підстави для відмови викладені у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 травня 2015 року. Зазначені вище обставини є причиною звернення до суду і в даному випадку, відповідно до ст. 392 ЦК України, право власності на житловий будинок може бути визнано за позивачами в судовому порядку. Просять визнати за ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами № 25, по вул. Польовій, в с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області, як спадкоємцем за заповітом, який прийняв

спадщину, після померлого 05 квітня 2000 року батька ОСОБА_7 та визнати за ОСОБА_3, право власності в порядку спадкування на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами № 25, по вул. Польовій, в с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області, як спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, після померлого 05 квітня 2000 року батька ОСОБА_7.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 11 березня 2015 року просив позов задовольнити і визнати за ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами № 25, по вул. Польовій, в с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області, як спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, після померлого 05 квітня 2000 року батька ОСОБА_7 та визнати за ОСОБА_3, право власності в порядку спадкування на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами № 25, по вул. Польовій, в с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області, як спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, після померлого 05 квітня 2000 року батька ОСОБА_7.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, який про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому 26.06.2015 року за вхідними номерами 8710, 8712 надали до суду заяви, в якіх просили розглядати справу без участі представника відповідача, та позов задовольнити.

Залучена ухвалою суду від 23.06.2015 р. в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_8 (після розірвання шлюбу ОСОБА_9), в судове засідання не з'явилась, яка про час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, при цьому 08.07.2015 року за вхідним номером 9153 надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та проти задоволення позовних вимог в повному обсязі не заперечувала.

Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав.

З довідки КП «Ніжинське МБТІ» від 20.06.2014 року № 01725 вбачається, що право власності на житловий будинок в селі Талалаївка, вул. Польова, буд. № 25, станом на 31.12.2012 року в КП «Ніжинське МБТІ» не зареєстровано.

З довідки про технічний стан нерухомого майна ФОП ОСОБА_10 від 10.03.2015 року № 79, вбачається, що право власності на житловий будинок в селі Талалаївка, вул. Польова, буд. № 25, станом на 31.12.2012 року в КП «Ніжинське МБТІ» не зареєстровано.

Відповідно до звіту про оцінку майна № RS19-150312-001 від 12.03.2015р. вартість оцінюваного об»єкта житлового будинку № 25, по вул. Польова, села Талалаївка, Ніжинського району становить 29504 грн.

З копії заповіту ОСОБА_11 від 01.10.1996 року вбачається, що ОСОБА_6 на випадок своєї смерті все своє майно заповідала доньці ОСОБА_8, та синам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних частинах.

В копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 024024 зазначено, що ОСОБА_6 померла 11 січня 1998 року у віці 72 років, в м. Ніжині, Чернігівської області.

В копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 078241 зазначено, що ОСОБА_5 помер 05 квітня 2000 року у віці 71 року, в м. Ніжині, Чернігівської області.

В довідці № 179 від 27.02.2014 року ОСОБА_4 сільської ради Ніжинського району Чернігівської області зазначено, що станом на 15.04.1991 року в домоволодінні, розташованому за адресою: село Талалаївка, вул. Польова, буд. № 25 мешкали: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова сім'ї, ОСОБА_6 дружина ІНФОРМАЦІЯ_2.

В довідці № 181 від 27.02.2014 року виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської

ради Ніжинського району Чернігівської області зазначено, що ОСОБА_6, яка померла 11.01.1998 року, на день смерті постійно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з нею на день смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті за вищевказаною адресою проживав та був зареєстрований чоловік ОСОБА_5.

В довідці № 182 від 27.02.2014 року виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Ніжинського району Чернігівської області зазначено, що ОСОБА_5, який помер 05.04.2000 року, на день смерті постійно проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з ним на день смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті за вище вказаною адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований.

В копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 589034 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначено, що його батько ОСОБА_5, а мати ОСОБА_6.

В копії свідоцтва про народження серії IV-УР № 2171272 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначено, що його батько ОСОБА_5, а мати ОСОБА_6.

З постанови державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 05.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок за адресою вул. Польова № 25, с. Талалаївка, Ніжинського району, в зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

З повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 22.06.2015 року № 1807/01-17, вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_6, яка померла 11.01.1998 року не заводилась.

З копії спадкової справи № 389 від 02.10.2000 року після померлого 05.04.2000 року ОСОБА_7 вбачається, що 02.10.2000 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до Ніжинської районної державної нотаріальної заяву про прийняття спадщини.

З копії заповіту ОСОБА_7 від 01.10.1996 року, що міститься в матеріалах спадкової справи № 389, вбачається, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все своє майно заповідав доньці ОСОБА_8, та синам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних частинах.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ніжинського МРУЮ Чернігівської області від 07.07.2015 року вбачається, що відомості про право власності на будинок № 25, по вул. Польова, с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області відсутні.

В ст. 534 ЦК України, в редакції 1963 року зазначено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

В ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 року зазначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року зазначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В ст. 392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання

його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач ОСОБА_2 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чернобильській АЕС у 1986 році ( Категорія 2 ), що підтверджується посвідченням серії А № 519421, тому він відповідно п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору за подачу позовної заяви до суду.

В судовому засіданні встановлено, що не оформлено право власності на спадкове майно - житловий будинок № 25 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Польова, с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області, суспільна група господарства колгоспна, на момент вступу в законну силу Закону України «Про власність» 15.04.1991 року в ньому проживали спадкодавці ОСОБА_5 голова сім'ї, ОСОБА_6 дружина. Закон України «Про власність» визначав правові засади виникнення права приватної власності, в тому числі і на жилі будинки. І відповідно до вказаного закону, право власності на будинковолодіння № 25 по вул. Польова, с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області станом на 15.04.1991 року виникло у ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в рівних частках, по 1 / 2 частці кожному. Спадкодавець ОСОБА_6 11.01.1998 року померла, і на час смерті з нею постійно проживав і був зареєстрований ОСОБА_5, який фактично прийняв спадщину, і після смерті залишив заповіт на ім'я дітей: доньки ОСОБА_8, та синів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних частинах. Тому суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами № 25, по вул. Польовій, в с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області, як спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, після померлого 05 квітня 2000 року батька ОСОБА_7 та визнати за ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами № 25, по вул. Польовій, в с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області, як спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, після померлого 05 квітня 2000 року батька ОСОБА_7.

Керуючись ст. ст. 534, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами № 25, по вул. Польовій, в с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області, як спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, після померлого 05 квітня 2000 року батька ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами № 25, по вул. Польовій, в с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області, як спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, після померлого 05 квітня 2000 року батька ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя