Справа №:1304/9500/12
Провадження №: 6/461/160/15
У Х В А Л А

30.07.2015 Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі - Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Львова заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить постановити ухвалу про відстрочку виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.04.2013 року №1304/9500/12 за позовом ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» до Національної спілки художників України, ОСОБА_1, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання незаконною і скасування державної реєстрації права власності, до моменту припинення чинності (на час дії) Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та ч.5 ст.42 Земельного кодексу України.

В обґрунтування заяви покликається на те, що на сьогоднішній день неможливо виконати рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.04.2013 року, оскільки ОСОБА_1 є власником приміщень та фундаментів окремої будівлі памятки історії та культури підприємства громадської організації «Львівський художньо-виробничий комбінат» Львівської обласної організації Національної спілки художників України за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 9, і на вказаний обєкт нерухомого майна розповсюджується норми Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який вступив в силу з 01.07.2015 року і вказана нерухомість перебуває під його захистом, навіть у випадку його знищення. Так, прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (ст.13 Закону) внесено зміни до Земельного кодексу України, зокрема ст.42 доповнено частиною пятою такого змісту: «У разі знищення (руйнування) багатоквартирного будинку майнові права на земельну ділянку, на якій розташовано такий будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія зберігаються за співвласниками багатоквартирного будинку».

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, з підстав, викладених у ній. Просить заяву задоволити.

Представник Реєстраційної служби при вирішенні даної заяви поклалася на розсуд суду.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились.

Заслухавши пояснення представника заявника та реєстраційної служби, дослідивши матеріали заяви та долучені до неї документи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Зі змісту наведеної норми Закону випливає, що відстрочення рішення суду можливе лише за наявності обставин, які утруднюють його виконання, приблизний перелік яких наведено у вказаній нормі, та у виняткових випадках.

Як видно із поданої заяви, заявник просить відстрочити виконання рішення суду у звязку із Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». На думку заявника, виконання рішення суду порушуватиме право ОСОБА_1 як власника знищеного будинку, з огляду на норми вказаного Закону та ч.5 ст.42 Земельного кодексу України.

Однак, суд не погоджується з доводами заявника та вважає такі безпідставними.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Як зазначено в поданій заяві, рішенням Галицького районного суду м.Львова від 10.04.2013 року визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення та фундаменту окремої будівлі памятки історії та культури підприємства громадської організації «Львівський художньо-виробничий комбінат» Львівської обласної організації Національної спілки художників України за адресою: м.Львів, пл.Міцкевича, 9, №143, укладений між Національною спілкою художників України(продавець) та ОСОБА_1 03 березня 2011 року, та визнано незаконною та скасувано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на приміщення та фундамент окремої будівлі памятки історії та культури підприємства громадської організації «Львівський художньо-виробничий комбінат» Львівської обласної організації Національної спілки художників України за адресою: м.Львів, пл.Міцкевича, 9.

Дане рішення залишено в силі Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2013 року.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та, відповідно до положень ЦПК України, не підлягають додатковому доказуванню.

Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, повязані з реалізацією прав та виконанням обовязків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири, у багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними обєктами нерухомого майна (п.1 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обовязків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

З наведених положень випливає, що дія цього Закону поширюється на власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку, тобто де є два і більше співвласників, які являються законними власниками (набули право власності у встановленому Законом порядку).

Теж саме стосується і змін, внесених вказаним Законом до Земельного кодексу України, зокрема статтю 42 такого доповнено частиною 5 наступного змісту: «У разі знищення (руйнування) багатоквартирного будинку майнові права на земельну ділянку, на якій розташовано такий будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, зберігаються за співвласниками багатоквартирного будинку».

Як уже зазначалось вище, рішенням Галицького районного суду м.Львова від 10.04.2013 року визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення та фундаменту окремої будівлі за адресою: м.Львів, пл.Міцкевича, 9, №143, а також визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказане приміщення та фундамент окремої будівлі.

Отож, по-перше: приміщення та фундаменту окремої будівлі за адресою: м.Львів, пл.Міцкевича, 9 не були багатоквартирним будинком, а ОСОБА_1 співвласником.

По-друге: ОСОБА_1 набув право власності на згадане майно з порушенням Закону, та державну реєстрацію такого права скасовано, а отже ОСОБА_1 аж ніяк не може вважатися власником цього майна.

Статтею 349 ЦПК України встановлено, що рішення і ухвала суду касаційної інстанції набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Суд також відхиляє покликання заявника на зворотну дію Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в часі щодо цивільної відповідальності ОСОБА_1, оскільки даний Закон, як вказувалося регулює відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обовязків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинкута жодним чином не помякшує чи скасовує цивільну відповідальність, право власності яких набуто із порушенням Закону. Такі твердження заявника є помилковими.

Таким чином, обставини, викладені у даній заяві, не є підставою для відстрочки виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.04.2013 року, оскільки такі жодним чином не перешкоджають та не утруднюють його виконання, і більше того дія Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» не поширюється на правовідносини, що були предметом розгляду у справі №1304/9500/12.

Керуючись ст.373 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:/підпис/.

З оригіналом згідно.

Суддя: Стрельбицький В.В.