Провадження №2/761/8437/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 та ДП «Укртранснафтопродукт»: Соковець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Укртранснафтапродукт», ОСОБА_2, Інформаційного агентства «Уніан» Товариство з обмеженою відповідальністю «Уніан» про спростування недостовірної інформації,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів Державного підприємства «Укртранснафтапродукт», ОСОБА_2, Інформаційного агентства «Уніан» Товариство з обмеженою відповідальністю «Уніан», в якому просив суд:

визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності інформацію, озвучену генеральним директором ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року в ефірі прес-конференції в Агенції УНІАН зокрема: «Ни ОСОБА_7, партнер ОСОБА_4, якого до сих пор БРСМы работают и торгуют контрафактными товарами»; «А пан ОСОБА_7 партнер ОСОБА_4»; «Почему от БРСМ деньги идут ОСОБА_4, тому же самому ОСОБА_4 до сих пор, почему так, почему он до сих пор остается, почему получает деньги от БРСМ»;

зобов'язати Державне підприємство «Укртранснафтапродукт» генеральним директором якого є ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, зазначену позивачем у такий же спосіб, у який вона була поширена, шляхом розміщення протягом 15 днів з моменту набрання законної сили рішення суду по даній справі, за власний рахунок в ефір Агенції УНІАН відео повідомлення (без власних зауважень та коментарів) наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_1 року в ефірі прес-конференції Агенції УНІАН Генеральним директором ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_2 була озвучена наступна недостовірна інформація: «Ни ОСОБА_7, партнер ОСОБА_4, якого до сих пор БРСМы работают и торгуют контрафактными товарами»; «А пан ОСОБА_7 партнер ОСОБА_4»; «Почему от БРСМ деньги идут ОСОБА_4, тому же самому ОСОБА_4 до сих пор, почему так, почему он до сих пор остается, почему получает деньги от БРСМ»; вищевказана інформація є недостовірною, не відповідає дійсності;

зобов'язати Державне підприємство «Укртранснафтапродукт», генеральним директором якого є ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, а саме: «Ни ОСОБА_7, партнер ОСОБА_4, якого до сих пор БРСМы работают и торгуют контрафактными товарами»; «А пан ОСОБА_7 партнер ОСОБА_4»; «Почему от БРСМ деньги идут ОСОБА_4, тому же самому ОСОБА_4 до сих пор, почему так, почему он до сих пор остается, почему получает деньги от БРСМ» у такий же спосіб, у який вона була поширена шляхом розміщення протягом 15 днів з моменту набрання законної сили рішення суду по даній справі, за власний рахунок в Інтернет мережі на сайті відповідача http://utnp.com.ua повідомлення під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2» (без власних зауважень та коментарів) наступного змісту «ІНФОРМАЦІЯ_1 року в ефірі прес-конференції Агенції УНІАН Генеральним директором ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_2 була озвучена наступна недостовірна інформація: «Ни ОСОБА_7, партнер ОСОБА_4, якого до сих пор БРСМы работают и торгуют контрафактными товарами»; «А пан ОСОБА_7 партнер ОСОБА_4»; «Почему от БРСМ деньги идут ОСОБА_4, тому же самому ОСОБА_4 до сих пор, почему так, почему он до сих пор остается, почему получает деньги от БРСМ»; вищевказана інформація є недостовірною, не відповідає дійсності.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. на прес-конференції в агенції УНІАН, яка була зібрана ДП «Укртранснафтопродукт» було розповсюджено інформацію, яку позивач просить спростувати. Потім вказане відео було розміщено на сайті агенції УНІАН та текст прес конференції розміщений на сайті http://utnp.com.ua, який належить ДП «Укртранснафтопродукт». Як зазначає позивач, інформація була розповсюджена необмеженому колу людей, інформація є недостовірною, її поширення ганьбить честь, гідність і ділову репутацію позивача.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» та ОСОБА_2в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні та пояснила, що вислови т.в.о. генерального директора ДП «Укртранснафтопродукт» озвучені ІНФОРМАЦІЯ_1 року на прес-конференції зроблені на основі аналізу інформації, що розповсюджена засобами масової інформації та в мережі Інтернет. Вказані твердження є вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, які не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське незалежне інформаційне агентство новин» в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив розглядати справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності з ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В свою чергу ст.34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. на прес конференції в агенції УНІАН було оприлюднено інформацію, стосовно позивача, яка на його думку порушує його честь, гідність та ділову репутацію. Потім вказане відео було розміщено на сайті агенції УНІАН та текст прес конференції розміщений на сайті http://utnp.com.ua, який належить ДП «Укртранснафтопродукт».

Відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Представник позивача надав суду запис відео конференції, яке на запит представника позивача надала агенція «УНІАН». Вказаний запис отриманий у відповідності з положеннями частини 4 статті 48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», яка визначає, що усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту.

При огляді відеозапису прес-конференції в судовому засіданні було встановлено, що дійсно оголошено ОСОБА_2 інформацію, яку просить спростувати позивач. Проте, ОСОБА_6 виступаючи, називав прізвище «ОСОБА_4» без зазначення ім'я та по-батькові.

Згідно ст. 24 ЦК України, людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить (ч.1 ст.28 ЦК України).

Як вбачається з копії паспорта, позивач має ім'я «ОСОБА_4».

В судовому засіданні представник відповідача не могла однозначно суду пояснити чи про позивача було зазначено на прес-конференції чи про іншу особу з прізвищем «ОСОБА_4».

Також варто зазначити, що текст статті розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_3 року на сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5.» на яку посилався представник позивача, не є ідентичним сказаному на прес-конференції. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви не просив визнати недостовірною інформацію, яка міститься саме у цій статті. Крім того представник відповідача заперечувала належність відповідачу вказаного сайту.

Будь-якого тексту прес-конференції, який був би розміщений в мережі Інтернет за адресою http://utnp.com.ua суду надано не було.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У відповідності з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до положень ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що судом не встановлено, що поширена відповідачем інформація стосувалася саме ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. ст. 3, 32, 34, 68 Конституції України; ст. ст. 23, 201, 277, 280, 297, 1167 ЦК України; ст. 9 Закону України «Про інформацію»; ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до цієї Конвенції; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Державного підприємства «Укртранснафтапродукт», ОСОБА_2, Інформаційного агентства «Уніан» Товариство з обмеженою відповідальністю «Уніан» про спростування недостовірної інформації- відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г.Притула