16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
за касаційною скаргою Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», подану представником Осадчою Анною Валеріївною, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від
12 серпня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» (далі - ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед»), третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 25 вересня 2013 року о 10 год. 15 хв. на перехресті вул. Батумської та пр-ту ім. Газети «Правда» в
м. Дніпропетровську сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля «Lexus EC 350», держаний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, та автомобіля «МАН», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок ДТП автомобіль «Lexus EC 350», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження. ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «МАН», державний номерний знак НОМЕР_2, була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС»). ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату ОСОБА_4 страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 50 000 грн.
Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 66 238 грн 70 коп. та витрати на проведення дослідження в розмірі 800 грн.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2014 року позовні ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 7 932 грн 15 коп. та витрати на автотоварознавче дослідження в розмірі 800 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року рішення Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 18 липня 2014 року в частині стягнення з ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» на користь ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 7 932 грн 15 коп. та судового збору в розмірі 87 грн 27 коп. скасовано, та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 66 238 грн 70 коп. та судовий збір в розмірі 670 грн 38 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» - Осадча А.В. просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, виходив із того, що страхова компанія здійснила виплату потерпілому страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн, тому винна особа відповідно до положень ст. 1194 ЦК України повинна відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Та дійшов висновку про те, що розмір понесених витрат на ремонт транспортного засобу становить 57 932 грн 15 коп. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідно до експертного висновку від

26 листопада 2013 року № 047/13, тому з відповідача, як юридичної особи, працівником якої під час виконання трудових обов'язків скоєно ДТП, на користь позивача підлягає відшкодуванню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 7 932 грн 15 коп. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 800 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої майнової шкоди.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 25 вересня 2013 року о

10 год. 15 хв. на перехресті вул. Батумської та пр-ту ім. Газети «Правда» в

м. Дніпропетровську сталась ДТП за участю транспортних засобів: автомобіля «Lexus EC 350», держаний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, та автомобіля «МАН», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5

Внаслідок ДТП автомобіль «Lexus EC 350», держаний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Власником транспортного засобу «МАН», державний номерний знак НОМЕР_2, є ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед».

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від

12 грудня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_2, була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС».

ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату ОСОБА_4 страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 50 000 грн.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові від 04 червня 2014 року № 6-49цс14, яка відповідно до

ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що системний аналіз пп. 32.7

ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 22, абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст. ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, п. п. 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) врахував положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року

№ 142/5/2092, встановив всі обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, які мають значення для вирішення справи, надав належну оцінку наявній в матеріалах справи калькуляції відновлювального ремонту транспортного засобу, з'ясував правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, а тому дійшов правильного висновку про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 66 238 грн 70 коп.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», подану представником Осадчою Анною Валеріївною, відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від

12 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко