Справа № 212/2786/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 грудня 2015 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Пустовіт О.Г.,

при секретарі - Гарасюта Л.К.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року до суду звернулась позивач з позовом про визначення часток у праві спільної сумісної власності, про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що 17.10.1997 вона одружилась із відповідачем ОСОБА_2 та взяла прізвище свого чоловіка, змінивши його з Баглай на ОСОБА_2. Від шлюбу мають двоє синів, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

03.03.2014 сталася чергова сварка, відповідач її побив, забрав свої власні речі та переїхав проживати до своєї матері за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 40/11, де і мешкає по сьогоднішній день. З того часу ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, сини мешкають разом з нею в квартирі, яка належить на праві спільної часткової сумісної власності їй, старшому сину та її матері.

За час перебування у шлюбу, приблизно у 2000 році, ними були придбані дві житлові квартири №21, 22, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, 51. Крім того в січні 2010 року був придбаний автомобіль Ніссан, за який частину коштів було сплачено одразу з сімейного бюджету, а на іншу частину був оформлений кредит, по якому вона виступала поручителем, який за рік вони закрили, сплативши заборгованість. Вказане майно було зареєстровано на відповідача.

На сьогодні і нежитлові приміщення і автомобіль перебувають у володінні та користуванні відповідача, тому вона вимушена звернутись до суду.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ст. 76 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, у звязку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Допитавши позивачку, дослідивши та перевіривши матеріали справи, надані докази, суд дійшов наступного.

З 17 жовтня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

Від шлюбу мають синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час шлюбу були придбані квартира № 21, загальною площею 54,60 кв.м., що розташована у АДРЕСА_1, загальною площею 41,7 кв.м., що розташована у будинку № 51 по вулиці Тухачевського в місті Кривому Розі Дніпропетровської області та автомобіль моделі "NISSAN QASHQAI 1.6 2WD 5 MT ACENTA" з об'ємом двигуна 1598 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак: АЕ 10-91 ЕС за 188 850 гривень.

Оскільки спірне рухоме майно придбане подружжям під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі в 2000 та 2010 роках, при визначенні режиму майна подружжя слід керуватися Кодексом про шлюб та сім'ю України. Відповідно до ст.22 КпШС майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожний із подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.

Такі ж самі підстави набуття подружжя спільного сумісної власності на майно передбачені також ст. 60 СК України, яка діяла на час виникнення спору. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ майна здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності, присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

З ч. 1 ст. 63 СК України вбачається, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно зі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, перевіривши та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 370, 372 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст. 10, 27, 31, 60, 61, 170 ч.4, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності подружжя на майно:

- нежитлові приміщення №21, 22, розташовані на першому поверсі п'ятиповерхового будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Тухачевського, будинок №51;

- автомобіль моделі "NISSAN QASHQAI 1.6 2WD 5 MT ACENTA" з об'ємом двигуна 1598 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак: АЕ 10-91 ЕС - 188850 грн.

Поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, між сторонами наступним чином:

Виділити ОСОБА_1 1/2 частку у праві спільної сумісної власності подружжя на майно - нежитлові приміщення №21, 22, розташовані на першому поверсі п'ятиповерхового будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Тухачевського, будинок №51.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень №21, 22, розташованих на першому поверсі п'ятиповерхового будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Тухачевського, будинок №51.

Виділити ОСОБА_2 1/2 частку у праві спільної сумісної власності подружжя на майно - нежитлові приміщення №21, 22, розташовані на першому поверсі п'ятиповерхового будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Тухачевського, будинок №51.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень №21, 22, розташованих на першому поверсі п'ятиповерхового будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Тухачевського, будинок №51.

Виділити ОСОБА_1 із спільно нажитого майна подружжя 1/2 частину автомобіля моделі "NISSAN QASHQAI 1.6 2WD 5 MT ACENTA" з об'ємом двигуна 1598 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак: АЕ 10-91 ЕС загальною вартістю 188 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, вартість 1/2 частини автомобіля моделі "NISSAN QASHQAI 1.6 2WD 5 MT ACENTA" з об'ємом двигуна 1598 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак: АЕ 10-91 ЕС у сумі 94 425 гривень, залишивши автомобіль моделі "NISSAN QASHQAI 1.6 2WD 5 MT ACENTA" з об'ємом двигуна 1598 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак: АЕ 10-91 ЕС у власності ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 944,25 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. Г. Пустовіт