Справа № 502/2422/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 05.10.2015 року звернулись до Кілійського районного суду одеської області з позовною заявою про встановлення належності житлового будинку № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку житлового будинку № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова, який складається з: літ. А житловий будинок, житловою площею 59,0 кв.м., загальною площею 89,9 кв.м., господарських будівель: літ. Б літня кухня, літ. В комора, літ. Г сарай, літ. Д гараж, літ. Е літня кухня, літ. Ж літня кухня, літ. З навіс, літ. И сарай, літ. К сарай, літ. М сарай, літ. Н убиральня, № 1-6 надвірні споруди, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер 24.03.2012 року, та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку будинку № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що 24.03.2012 року помер ОСОБА_3 Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складалось з: ? частки будинку № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова, грошових внесків з належними до них процентами та компенсаціями у відділенні № 10015/0440 Ощадбанку, земельної ділянки площею 2,83 га. Позивачі є спадкоємцями по закону, так як ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 380167 від 27.07.1968 року, ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3, що підтверджується копіє свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЯК № 0281352.

ОСОБА_1 прийняла спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Таким чином, у Кілійській районній державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №300/2012 р. ОСОБА_2І подала до зазначеної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 У липні 2015 року вказана спадкова справа була передана приватному нотаріусу Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4, у звязку з чим ОСОБА_1, як спадкоємцю за законом там же були видані свідоцтва про право на спадщину на те майно, на які були правовстановлюючі документи, а саме на: грошові внески з належними до них процентами та компенсаціями у відділенні № 10015/0440 Ощадбанку, земельної ділянки площею 2,83 га.

На будинок № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова, загальною площею 89,9 кв.м., правовстановлюючі документи відсутні, що стало перешкодою в оформлення свідоцтва про право на спадщину щодо зазначеного будинку. Окрім того право власності на зазначений будинок не зареєстроване.

Позивачі в судове засідання не з`явились, однак від них на адресу суду надійшла заява про те, що вони позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять справу розглядати за їх відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Кілійською державною нотаріальною конторою 15.08.1968 року за реєстровим № 15-2, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було придбано житловий будинок за адресою: м. Кілія, вул. Кірова 198 (нині 206) площею 34,9 кв.м.

Рішенням Виконавчого комітету Кілійської районної ради депутатів трудящих № 112-а від 07.04.1973 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було надано дозвіл на право індивідуального будівництва житлового будинку житловою площею 42,97 кв. м., господарських будівель, надвірних споруд на земельній ділянці площею 103,11 кв. м. за адресою: м. Кілія, вул. Кірова 198 (нині 206), з зобовязанням вчинення певних дій від 20.04.1973 р.

Судом встановлено, що документ, який підтверджує право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на зазначений житловий будинок, не було оформлено, акт про введення його в експлуатацію відсутній.

Згідно технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за адресою: м. Кілія, вул Кірова, 206, цей будинок було побудовано в 1973 році, його інвентаризаційна вартість складає 189028 гривень.

Відповідно до інформаційного листа № 7 від 10.01.2014 року, наданим КП РБТІ та РОН судом встановлено, що право власності на житловий будинок за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Кірова, 206 не зареєстровано.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва житлового будинку за адресою: м. Кілія вул. Кірова, 206, а саме на 1973 рік, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Отже, при вирішенні спорів про визнання права власності на майно, суду керувався законодавством, яке регулювало виникнення права власності на момент закінчення будівництва будинків, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року.

Зі змісту п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, вбачається, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ОСОБА_6 депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно до п. 2 ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків надаються з земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду в безстрокове користування, а побудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовників.

Отже, згідно зі вказаними нормативними актами виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації, хоча зазначені процедури, згідно діючого законодавства, також повинні були проводитись.

На думку суду, житловий будинок, що розташований за адресою: м. Кілія, вул. Кірова, 206, не є самочинним будівництвом, та набутий ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно ст. 112 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (нині втратив чинність), у спільну сумісну власність.

Таким чином суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_3, померлому 24.03.2012 року, ? частки житлового будинку № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова, який складається з: літ. А житловий будинок, житловою площею 59,0 кв.м., загальною площею 89,9 кв.м., господарських будівель: літ. Б літня кухня, літ. В комора, літ. Г сарай, літ. Д гараж, літ. Е літня кухня, літ. Ж літня кухня, літ. З навіс, літ. И сарай, літ. К сарай, літ. М сарай, літ. Н убиральня, № 1-6 надвірні споруди.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку житлового будинку № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова, який складається з: літ. А житловий будинок, житловою площею 59,0 кв.м., загальною площею 89,9 кв.м., господарських будівель: літ. Б літня кухня, літ. В комора, літ. Г сарай, літ. Д гараж, літ. Е літня кухня, літ. Ж літня кухня, літ. З навіс, літ. И сарай, літ. К сарай, літ. М сарай, літ. Н убиральня, № 1-6 надвірні споруди.

Оскільки ? частка житлового будинку належала ОСОБА_3 на праві власності на день смерті, то ця частка будинку є спадковим майном, яке входить до складу спадщини після його смерті.

24.03.2012 помер ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №79, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 294147 від 24.03.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції.

21.10.1967 року Лісківським сільським ЗАГС Кілійського району був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_3, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис № 10,що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК № 0281352 від 21.10.1967 року.

14.06.1968 року в шлюбі народилась ОСОБА_8, батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний запис № 20, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЯК № 380167 від 27.06.1968 року.

15.10.1988 року Кілійським районним відділом записів актів громадянського стану було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, прізвище дружини після укладення шлюбу було змінено на ОСОБА_9, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис№ 152, що підтверджується копіє свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 470903 від 15.10.1988 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

В ст. 1621 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3, померлого 24.03.2012 року.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З ч.1 ст. 1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_4 № 378/01-16 від 11.11.2015 року ОСОБА_2 04.09.2012 року звернулась до Кілійської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3. На підставі цього була заведена спадкова справа № 300/2014.

07.09.2012 року до Кілійської районної державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_10, який є сином спадкодавця, із заявою про відмову від спадщини яка залишилась після смерті ОСОБА_3.

24.03.2012 року ОСОБА_1 прийняла спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, померлого 24.06.2012 року, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Кілійської державної нотаріальної контори.

04.02.2013 року ОСОБА_1 звернулась до Кілійської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

11.09.2015 року Кілійською районною державною нотаріальною конторою була передана спадкова справа № 300/12 приватному нотаріусу Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_4М на підставі акту приймання-передавання.

17.09.2015 року ОСОБА_1 приватним нотаріусом ОСОБА_4 були видані: 1) свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на грошові внески з належними до них процентами та компенсаціями, що зберігаються у відділенні № 10015/0440 філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк» на рахунку № 45061 0,03 грн., на рахунку № НОМЕР_1 триста чотири грн. 90 коп., яке зареєстровано в реєстрі за № 373; 2) свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку площею 2,83 га, в тому числі: сільськогосподарські угіддя рілля 2,83 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, яке зареєстроване в реєстрі за № 371.

Згідно постанови приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_4М у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, а саме на ? частку житлового будинку № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова, ОСОБА_1 було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує його належність спадкодавцю.

Враховуючи вищезазначене суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку житлового будинку № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова, який складається з: літ. А житловий будинок, житловою площею 59,0 кв.м., загальною площею 89,9 кв.м., господарських будівель: літ. Б літня кухня, літ. В комора, літ. Г сарай, літ. Д гараж, літ. Е літня кухня, літ. Ж літня кухня, літ. З навіс, літ. И сарай, літ. К сарай, літ. М сарай, літ. Н убиральня, № 1-6 надвірні споруди, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер 24.03.2012 року.

Керуючись ст.ст.16, 182, 256, 316, 328, 392,1216, 1222, 1260, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлому 24.03.2012 року, ? частки житлового будинку № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова, який складається з: літ. А житловий будинок, житловою площею 59,0 кв.м., загальною площею 89,9 кв.м., господарських будівель: літ. Б літня кухня, літ. В комора, літ. Г сарай, літ. Д гараж, літ. Е літня кухня, літ. Ж літня кухня, літ. З навіс, літ. И сарай, літ. К сарай, літ. М сарай, літ. Н убиральня, № 1-6 надвірні споруди.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частку житлового будинку № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова, який складається з: літ. А житловий будинок, житловою площею 59,0 кв.м., загальною площею 89,9 кв.м., господарських будівель: літ. Б літня кухня, літ. В комора, літ. Г сарай, літ. Д гараж, літ. Е літня кухня, літ. Ж літня кухня, літ. З навіс, літ. И сарай, літ. К сарай, літ. М сарай, літ. Н убиральня, № 1-6 надвірні споруди.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частку житлового будинку № 206, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, вул. Кірова, який складається з: літ. А житловий будинок, житловою площею 59,0 кв.м., загальною площею 89,9 кв.м., господарських будівель: літ. Б літня кухня, літ. В комора, літ. Г сарай, літ. Д гараж, літ. Е літня кухня, літ. Ж літня кухня, літ. З навіс, літ. И сарай, літ. К сарай, літ. М сарай, літ. Н убиральня, № 1-6 надвірні споруди, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 24.03.2012 року.

Суддя Кілійського М. В. Балан

районного суду