АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/7518/15 Головуючий 1 інст. - Штих Т.В.
Справа № 638/7088/15-ц Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: особове провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретарів Маковецької О.П., Ковган С.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання, заінтересована особа - Головне Управління пенсійного фонду України в Харківській області,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду в порядку вимог ст.ст. 256-259 ЦПК України із заявою про встановлення факту її сумісного проживання з чоловіком ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилалася на те, що перебувала з ОСОБА_6 в шлюбі з 1957 року, з 16 березня 1982 року вона та чоловік були зареєстровані разом в квартирі АДРЕСА_1, однак 22 серпня 1997 року вона зареєструвалась в будинкуАДРЕСА_2, який належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згодом вона та ОСОБА_6 почали сумісно проживати у цьому будинку до смерті останнього, однак чоловік залишився бути зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті чоловіка вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенесії та отримала листом N4088-14/20 від 18.03.2015 відповідь про необхідність надати документи, серед яких необхідно підтвердити факт сумісного проживання з померлим ОСОБА_6

Розгляд справи відбувся за відсутністю представника заінтересованої особи -Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її заяви про встановлення факту сумісного проживання з чоловіком ОСОБА_3

Зазначає, що судом не враховані докази, надані на підтвердження нею своєї заяви про сумісне проживання з чоловіком.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання з чоловіком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2, суд першої інстанції посилався на недоведеність цих вимог.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи.

Як свідчать останні ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі з 10 серпня 1957 року, який за життя ОСОБА_6 розірвано не було.

Згідно даним паспортів ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, де також до 22.08.1997 року була зареєстрована заявниця ОСОБА_3, а з 22.08.1997 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України надана критична оцінка поясненням свідка ОСОБА_9 щодо факту сумісного проживання подружжя за вказаною адресою, і зроблений обгрутований висновок про недоведеність ОСОБА_3 своїх вимог, які не тягнуть за собою юридичних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи та підтвердили в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її представник встановлення факту сумісного проживання з померлим чоловіком необхідно для встановлення (призначення) їй пенсії у разі втрати годувальника відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд може встановити між сторонами факт, що тягне за собою юридичні наслідки для особи, яка просить встановити такий факт.

У зв'язку з зазначеним та відповідно до вимог ст.ст. 29,30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» для призначення ОСОБА_3 пенсії після смерті чоловіка ОСОБА_6 їй необхідно було встановити юридичний факт її знаходження на утриманні чоловіка, який отримував пенсію відповідно до вказаного Закону.

Однак такої заяви до суду ОСОБА_6 не подавала, хоча не позбавлена такої можливості.

Доводи апеляційної скарги по суті є доводами ОСОБА_3, зазначеними нею в своїй заяві до суду першої інстанції, і яким судом надана правильна правова оцінка.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: