Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Карташов О.Ю,
Справа № 415/2302/14-ц
Провадження № 22ц/782/135/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня «29» дня Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Оробцова Р.І.

при секретарі Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на рішення

Лисичанського міського суду Луганської області від 17 лютого 2015 року

по цивільній справі за позовом

ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Форвард» про захист порушеного права споживача, визнання недійсним кредитного договору

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 17 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Форвард» про захист порушеного права споживача, визнання недійсним кредитного договору відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_3

Проаналізувавши наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, у травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Форвард» зазначав, що в жовтні 2011 року вона будучи клієнтом ПАТ «Банк «ОСОБА_4 Стандарт» отримала від відповідача письмову пропозицію щодо надання їй кредитних коштів в сумі 16 000грн., в якій зазначалось, що установою банку для неї було безкоштовно випущено міжнародну кредитну картку «ОСОБА_4 Стандарт» з доступним лімітом кредитних коштів на суму 16 000грн. із запропонованим тарифним планом: розмір відсотків, що нараховуються по кредиту 3,75% на місяць; абонентська плата за користування sms сервісом ( щомісячно) - 10 грн., комісія за участь в програмі страхування клієнтів - 0,8%. Відповідачем був відкритий рахунок для розміщення коштів № 8566, надана картка , як платіжний інструмент № 281337, наданий договору про картку номер - 92397090, визначена валюта кредитування - гривня, визначена дата укладання договору 12 жовтня 2011 року. Позивач погодилась з наданою пропозицією, оскільки раніше вже мала кредитні відносини із установою цього банку щодо можливості отримання кредитних коштів та довіряла фінансовій установі. Отримавши інформацію щодо порядку отримання та погашення кредитних коштів, відповідно до листа-пропозиції, позивач скористалась кредитними коштами та починаючи з 2011 року почала ними користуватися і з 2011 року по вересень 2014 рік на підставі тих же відомостей у пропозиції за виставленими відповідачем рахунками, здійснювала погашення існуючої заборгованості за кредитними зобовязаннями і за указаний вище період часу сплачувала щомісячно в рахунок погашення заборгованості за кредитом загальну суму більше ніж 23314грн. Погашення здійснювалось щомісячно. З листопада 2013 року їй почали приходити повідомлення щодо погашення боргу перед банківською установою. Запити на адресу відповідача про надання копії договору кредиту, копії Правил користування кредитною карткою та кредитна інформація про реальну заборгованість за кредитним договором, які були направлені відповідачу 28.04.2014 року залишились відповідачем без відповіді. Позивачем було виявлено, що відповідачем невідомо куди зараховувалися деякі грошові кошти сплачені позивачем, а також знімалися кошти, які не були обумовлені договором ( комісія за надання sms послуг, страхування, плата за направлення рахунків). Вважає, що укладений між сторонами договір, протирічить нормам діючого законодавства України та підлягає визнання його недійсним. Просить також стягнути з відповідача на її користь витрати за надання юридичної допомоги в сумі 1500грн та судові витрати.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до змін та доповнень ПАТ «ОСОБА_4 Стандарт» ПАТ «Банк Форвард» є юридичною особою, яка створена та здійснює свою діяльність у відповідності до положень Конституції України, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про банки та банківську діяльність», «Про акціонерні товариства», «Про цінні папери та фондовий ринок», «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», «Про запобігання та протидію легалізації ( відмиванню) доходів одержаних злочинним шляхом», нормативно-правових актів Нацбанку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та інших чинних законів та підзаконних нормативно-правових актів України, а також Статуту та рішень уповноважених органів ОСОБА_5. ОСОБА_5 на підставі рішення єдиного акціонера ПАТ «ОСОБА_4 Стандарт» № 3 від 19.08.2014 року про зміну найменування ПАТ «ОСОБА_4 Стандарт» на Публічне акціонерне товариство «Банк Форвард» є правонаступником всіх прав та обовязків ПАТ «ОСОБА_4 Стандарт», який у свою чергу був правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ «ОСОБА_4 Стандарт» на підставі рішення Загальних зборів акціонерів твід 20 листопада 2009 року ( протокол № 5) про зміну найменування ВАТ «ОСОБА_4 Стандарт» на Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Стандарт».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Однією з підстав виникнення зобов'язання є договір або інший правочин (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами (ч. 2 ст. 6 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 14 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК України (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз'яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК України).

Так в п. п. 8, 9 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК України тощо). Згідно зі статтею 217 ЦК України правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК України суд може визнати недійсною частину правочину, з'ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ст. 639 ЦК України).

Відповідно до ч. 2. ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно вимог ч.1,2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 2 статті 1067 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунку з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам, а також не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданої йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом чи банківськими правилами.

У п. 8.1. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003 року, зазначено право банку відкривати клієнтам поточні рахунки, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, у порядку встановленому інструкцією для відкриття поточних рахунків, з урахуванням визначених главою 8 Інструкції особливостей. Відкриття поточних рахунків, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, проводиться на підставі укладеного між банком і клієнтом у письмовій формі договору, у якому обов'язково мають бути зазначені умови відкриття поточного рахунку та особливості його використання. Клієнт подає до банку для відкриття поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, документи, які передбачені цією Інструкцією для відкриття поточного рахунку, крім картки із зразками підписів (ч.2, ч.3 п.8.1. Інструкції).

Так, 26.11.2010 р. банк отримав від ОСОБА_3 пропозицію, що викладена в п. 3 Заяви №86389529, про укладення договору про надання та використання платіжної картки та погоджувався з тим, що акцептом оферти про укладення такого договору будуть дії банку по відкриттю позивачу поточного рахунку (п. 4.2 Заяви (оферти)), а строк для відповіді банку на оферту позивача про укладення Договору становить 18 місяців з дати Заяви (оферти) (п. 6.2 Заяви (оферти)). ОСОБА_5 в межах зазначеного строку, а саме - 12.10.2011 р. відкрив позивачу поточний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку, а отже вчинив дії для прийняття (акцепту) пропозиції (оферти), внаслідок відбувся Факт укладення Договору про надання та використання платіжної картки №92397090, в порядку ст. 638 ЦК України.

Відповідно до п. 3. підписаної позивачем Заяви (оферти), Договір про ОСОБА_6 укладений на умовах, викладених в цій Заяві (оферті). Відповідно до п. 8 підписаної позивачем Заяви (оферти), складовою та невідємною частиною Договору про ОСОБА_6 є ОСОБА_7 надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «ОСОБА_4 Стандарт» та ОСОБА_5 по ОСОБА_6, із якими позивач ознайомлена, повністю згодна, зміст яких розуміє та положень яких зобовязалася неухильно дотримуватись.

Згідно п.3.1.-3.2. Заяви (оферти) та п. 2.1.1 ОСОБА_7 по ОСОБА_6, банк відкрив позивачу поточний рахунок №8566 та надав у користування платіжну картку №281337 для здійснення операцій за цим поточним рахунком. 07.08.2013 позивачу була випущена нова платіжна картка за №716272 у звязку із закінченням строку дії попередньої.

До того ж, відповідно до змісту підписаної позивачем Заяви (оферти), остання особисто погодилася, що:

1)Договір про ОСОБА_6 укладено на умовах, викладених в Заяві (оферті) та ОСОБА_7 по ОСОБА_6 (п.3 Заяви (оферти)).

2)складовою та невідємною частиною Договору про ОСОБА_6 будуть являтися ОСОБА_7 та Тарифи (п.8 Заяви (оферти)).

3)інформація про номер відкритого рахунку ОСОБА_6 та розмір встановленого ліміту буде доведена в порядку, визначеному Умовами по ОСОБА_6 (тобто, відповідно до п.п. 2.4. 4.8. ОСОБА_7 по ОСОБА_6, буде зазначена у Виписці по Рахунку, направленій позивачці), при цьому, розмір ліміту кредитування по ОСОБА_6, випущеній в рамках Договору про ОСОБА_6 буде визначений ОСОБА_5 самостійно, на підставі відомостей, повідомлених позивачем банку (п.8 Заяви (оферти));

4)строк дії кредитної лінії під операції з ОСОБА_6 буде відповідати строку дії Договору про ОСОБА_6 (якщо інше не буде обумовлено в ОСОБА_7 по ОСОБА_6) (п.8 Заяви (оферти));

5)активація та використання позивачем ОСОБА_6 буде здійснюватися у відповідності з Заявою (офертою), а також Умовами та Тарифами, що будуть діяти в ОСОБА_5 на момент активації;

6)з моменту укладення Договору про ОСОБА_6, позивач зобовязується в порядку та терміни, обумовлені Умовами по ОСОБА_6, сплачувати ОСОБА_5 комісійні винагороди та інші платежі відповідно діючим в ОСОБА_5, а у випадку отримання кредиту в рамках Договору про ОСОБА_6, зобовязувався погасити такий кредит відповідно до ОСОБА_7 по ОСОБА_6, а також сплатити ОСОБА_5 проценти за користування таким кредитом та інші платежі, передбачені діючими в ОСОБА_5 Тарифами.

Порядок випуску ОСОБА_6 та передачі її позивачу передбачений в п. 2.5. ОСОБА_7 по ОСОБА_6, а саме:

-ОСОБА_6 може бути передана позивачу способом, узгодженим банком із позивачем або ОСОБА_6 може бути передана позивачу шляхом направлення її листом, що містить ОСОБА_6, за зазначеною позивачем адресою, або передана іншим способом, узгодженим ОСОБА_5 із позивачем;

-ПІН повідомляється банком позивачу при зверненні позивача в банк по телефону Довідково- інформаційного центру ОСОБА_5 (за умови правильного повідомлення позивачем кодів доступу).

Для початку здійснення Клієнтом видаткових операцій з використанням ОСОБА_6, Клієнт звертається в ОСОБА_4 для проведення активації отриманої ОСОБА_6 одним зі способів, зазначених у п. 2.9. ОСОБА_7 по ОСОБА_6:

активація здійснюється при зверненні Клієнта в ОСОБА_4 особисто (за умови пред'явлення Клієнтом документа, що засвідчує особу);

активація здійснюється при зверненні Клієнта по телефону Довідково-інформаційного центру ОСОБА_5 (за умови правильного повідомлення Клієнтом кодів доступу).

Відповідно до п. 2.20 ОСОБА_7 по ОСОБА_6, строк дії Договору про ОСОБА_6 складає 24 (двадцять чотири) календарних місяця з дати укладання цього Договору, який автоматично продовжується на аналогічний строк, у випадку якщо жодна із сторін Договору не скористається правом на дострокове розірвання Договору. Кількість автоматичних продовжень строку дії Договору, згідно цього пункту ОСОБА_7, необмежена.

П.п. 2.11.-2.16 ОСОБА_7 по ОСОБА_6 встановлений порядок внесення змін до Договору про ОСОБА_6 за ініціативою ОСОБА_5; п. 2.18 ОСОБА_7 по ОСОБА_6 встановлений порядок внесення змін до Договору про ОСОБА_6 Клієнтом.

Розділами 6-9 ОСОБА_7 по ОСОБА_6 визначені права та обовязки сторін.

ОСОБА_5 встановив позивачу ОСОБА_8, при цьому, до моменту активації ОСОБА_6 ОСОБА_8 дорівнює нулю, а при активації ОСОБА_6 банк інформує позивача про розмір ОСОБА_8, що буде встановлений на розсуд банку, в момент активації (при цьому ОСОБА_8 стає доступний позивачу для використання не пізніше дня, що є наступним за днем активації), або в момент здійснення першої видаткової операції (при цьому ОСОБА_8 вважається встановленим у дату відображення банком такої видаткової операції на Рахунку ОСОБА_6 на підставі отриманих банком розрахункових документів (у тому числі в електронному виді), що підтверджують здійснення позивачем такої видаткової операції (п. 2.7. ОСОБА_7 по ОСОБА_6). Позивач зобовязався (п. 3.3. Заяви (оферти)) у разі встановлення йому банком ОСОБА_8 за Договором про ОСОБА_6 та використання кредитних коштів для власних потреб, повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, банківську комісію та виконати свої зобовязання згідно з Договором про ОСОБА_6 в повному обсязі, згідно норм ч. 2 ст. 1069 ЦК України. Розмір встановленого банком ОСОБА_8, а також зміни розміру ОСОБА_8 (у випадку зміни ОСОБА_8 в порядку, передбаченому в п. 8.12 і 8.13 ОСОБА_7 по ОСОБА_6), вказуються банком у Рахунках-виписках, що направлялися на адресу позивача щомісяця (п. 1.10, 2.7.2. ОСОБА_7 по ОСОБА_6).

Згідно п. 4.2. ОСОБА_7 по ОСОБА_6, кредит надається ОСОБА_5 Клієнту у випадку нестачі грошових коштів на Рахунку ОСОБА_6 для здійснення видаткових операцій з використанням ОСОБА_6, оплати Клієнтом ОСОБА_5 нарахованих плат, комісій і процентів за користування кредитом та іншими платежами відповідно до Договору, за винятком комісій, видатків і платежів, відносно яких встановлений інший порядок стягнення.

Кредит вважається наданим ОСОБА_5 (п. 4.3. ОСОБА_7 по ОСОБА_6) від дня відображення сум операцій, вказаних у п. 4.1. ОСОБА_7 по ОСОБА_6 і здійснюваних (повністю або частково) за рахунок кредиту, на Рахунку ОСОБА_6. За користування кредитом Клієнт сплачує ОСОБА_5 проценти, що нараховуються ОСОБА_5 на суму кредиту відповідно по ставці (ціна договору), вказаній в ОСОБА_5.

Відповідно до п. 9 Заяви (оферти) та п. 3 Інформаційного блоку Заяви (оферти), позивач просить включити її в Програму ОСОБА_5 по організації страхування Клієнтів, за участь у якій ОСОБА_4 має право стягувати з позивача комісію згідно ОСОБА_5. Відповідно до п. 10 Заяви (оферти). Позивач просить після укладення договору про картку надавати йому послугу sms сервіс, за яку стягувати з позивача плати відповідно до ОСОБА_5.

ОСОБА_5 встановив Клієнту ОСОБА_8 в розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень та в подальшому здійснив кредитування Рахунку ОСОБА_6 Клієнта, що підтверджується випискою по особовому рахунку Клієнта з 12.10.2011 р. по 23.05.2014 р., згідно даних якої рух коштів по Рахунку ОСОБА_6 почався з 31.10.2011 р.

Отже, позивач після отримання ОСОБА_6 здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася ОСОБА_6, а також отримувала кредитні кошти в рамках ОСОБА_8 з власної ініціативи.

Номер Рахунку ОСОБА_6, номер ОСОБА_6, а також розмір ліміту ОСОБА_6 не зазначені безпосередньо в Заяві (оферті), оскільки ОСОБА_4 має право відкрити рахунок ОСОБА_6 на здійснення акцепту пропозиції протягом 18 місяців з дня отримання оферти, викладеної в п. 3 Заяви (оферти).

Відповідно до п. 8. Заяви (оферти), позивач з Умовами та Тарифами була ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміла та їх положень зобовязувалася неухильно дотримуватись.

Позивач погодилася, що з діючими Умовами та Тарифами вона може ознайомитись у відділенні ОСОБА_5, а також на офіційній сторінці ОСОБА_5 в мережі Інтернет (п. 14 Заяви (оферти), п. 2.12.2, 2.17 ОСОБА_7 по ОСОБА_6). ОСОБА_7 по ОСОБА_6 визначають порядок надання та обслуговування ОСОБА_6 та регулюють відносини, шо виникають у зв'язку із ним між сторонами, у тому числі, з питань надання ОСОБА_5 кредиту на умовах і в порядку, установлених Договором №90219836 (п. 2.1. ОСОБА_7 по ОСОБА_6).

Після укладення Договору про ОСОБА_6 позивач просила активувати послугу sms сервіс та підтвердила, що банк має право стягувати за надання послуги плату згідно тарифів в п. 10 підписаної Заяви № 86389529.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про страхування», страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб за їх згодою. В п. 9 Заяви ОСОБА_3 просила банк включити її в Програму банку по організації страхування Клієнтів, підтвердила, що ознайомлена, розуміє і згодна з тим, що відносно її життя та здоровя будуть укладатися договори страхування.

Крім того, згідно п. 4.13 ОСОБА_7 по ОСОБА_6, що є невідємною частиною Договору про ОСОБА_6, кошти розміщені на рахунку, списуються банком з рахунку в погашення заборгованості без надання Клієнтом платіжного доручення у встановленій черговості.

Згідно ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Правова природа правочину є юридичним фактом (ст. 11 ЦК України), що являє собою вольові дії, спрямовані на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов'язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин. Вольовою обставиною в вищенаведеному Договорі є Заява позивача та здійснення операцій по рахунку ОСОБА_6 за рахунок кредитних ресурсів (встановленого ОСОБА_8) для реалізації позивачем власних потреб.

Враховуючи вищезазначене, всі істотні умови Договору були визначені між сторонами майбутнього договору до моменту його укладення, і доводи апеляційної скарги про протилежне, протирічить положенням особисто підписаної позивачем Заяви.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» N 1023-ХІІ від 12.05.1999 року із змінами та доповненнями, нечесною підприємницькою практикою є будь- яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та інтим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.

Відповідачем доведено, що банк виконав зобов'язання щодо зазначення в Договорі інформації щодо відкриття поточного банківського рахунку, порядку його обслуговування, надання кредиту, виникнення та погашення заборгованості, прав та обов'язків сторін Договору, що підтверджується відповідними розділами ОСОБА_7, а також інформації щодо розміру платежів, комісійних винагород, процентних ставок ОСОБА_5, що застосовуються при обслуговуванні Рахунку, що підтверджується відповідними розділами ОСОБА_5 по ОСОБА_6, котрі містять у собі: відомості про розмір процентів, що нараховуються по Кредиту, Понадлімітній заборгованості в рамках Договору; відомості про розмір процентів, що нараховуються на залишок грошових коштів на Рахунку; відомості про плати і комісійні винагороди (включаючи розмір ставок), що належать до сплати позивачем у рамках Договору; відомості про встановлений розмір мінімального платежу; відомості про інші фінансові умови, що застосовуються (поряд із вказаними в ОСОБА_7) у рамках Договору.

Позивачем не доведено дискримінаційного, несправедливого характеру Договору та не надано підтверджень щодо нечесної підприємницької практики ОСОБА_5 як такої, що вводить в оману споживачів під час пропонування банківських послуг.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі вищевикладеного судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Луганської області, ~

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 ~ відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 17 лютого 2015 року ~ залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: