Дата документу 20.07.2015
Справа № 334/9796/14-ц
Провадження № 2/334/164/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого

судді Мусієнко Н.М.,

при секретарі Петракей Р.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Запорожжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Склади» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, заборгованості по заробітній платі та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення компенсації за невикористану відпустку, заборгованості по заробітній платі та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати, зазначивши в позовній заяві, що з 14.07.2010р. він працював на Комунальному підприємстві «Склади» на посаді директора.

12.11.2010р. з ним був укладений контракт, як з керівником підприємства.

11.11.2013р. його було звільнено з займаної посади у звязку із спливом терміну контракту.

Відповідно до довідки № 13/11 від 13.11.2013р., станом на день звільнення заборгованість з виплати заробітної плати складала 6092,86грн., в т.ч. жовтень 2011р. - 1253,25грн; листопад 2011р. - 3228,44грн; листопад 2013р. - 1611,17грн.

Після отримання довідки підприємство частково розрахувалося з ним в розмірі 4556,60грн., в т.ч. 22.07.2014р. - І253,25грн.; 07.08.2014р. - 125,29грн. 22.09.2014р. - І228,44грн.; 10.10.2014р. - 133,40грн.; 22.10.2014р. - І600,00грн.; 07.11.2014р. - 216,22грн.

Таким чином, залишок заборгованості з виплати заробітної плати складає 1536,26грн.

Крім того, у підприємства перед позивачем існує заборгованість з виплати компенсації за невикористану відпустку при звільненні в розмірі 2510,49грн.

Періоди невикористаної відпустки: з 14.01.2013р. по 13.07.2013р. (12 календ. днів), з 14.07.2013р. по 13.11.2013р. (8 календ. днів).

Станом на 06.11.2014р. сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку складає: 73681грн. 16коп.

6772,76 грн. / 33 дні =205,24 грн. х 359 днів.

Формула розрахунку: Фактична заробітна плата за останні два місяці роботи (кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи = розмір середньоденної заробітної плати х кількість днів затримки.

Згідно із вимогами п. п.5, 8 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обовязку в натурі, відшкодування збитків. |

Відповідно до вимог ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.

Нормою ч.1 ст.83 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно із вимогами ч.5 ст.95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з вимогами ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум. що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день його звільнення.

Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку.

Згідно із вимогами ст.34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

На день звільнення з роботи, відповідач нарахував позивачу заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку, але виплатити її внаслідок відсутності грошових коштів відмовився.

Тому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі - 1536,26грн. компенсацію за невикористану відпустку в розмірі - 2510,49грн. середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі - 73681грн. 16коп.

У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, підтвердив суду, що отримав повний розрахунок по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, та наполягав на стягненні середнього заробітку за час невиплати з вини власника належних йому сум за час затримки розрахунку в сумі 73681грн.16коп.

Представник відповідача позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, оскільки нарахована позивачу заробітна плата, та компенсація за невикористану відпустку йому повністю виплачена, а стягнення з відповідача 73681,16грн. не відповідає діючому законодавству, оскільки вини підприємства в затримці розрахунку з позивачем немає.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд, вважає що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача за контрактом керівником підприємства з 12.11.2010р.

11.11.2013р. він був звільнений з займаної посади у звязку із спливом терміну контракту.

Відповідно до довідки №13/11 від 13.11.2013р., станом на день звільнення заборгованість з виплати заробітної плати складала 6092,86грн., в т.ч. жовтень 2011р. - 1253,25грн; листопад 2011р. - 3228,44грн; листопад 2013р. - 1611,17грн.

На день розгляду справи, підприємство розрахувалось з позивачем в повному розмірі в сумі 4262,97грн., в т.ч. 1752,48грн. заборгованість по заробітній платі, 2510,49грн. компенсація за невикористану відпустку. Заборгованість повністю сплачена позивачу шляхом перерахунку на картку по заробітній платі, про що надав суду відповідні відомості нарахування коштів №202,№204,206,208,210.

Представник позивача не оспорював зазначені факти виплати, та підтвердив їх отримання позивачем.

Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого їм органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Тому, підставою для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку є наявність вини власника або уповноваженого ним органу в такій затримці.

Запорізькою обласною радою 29.03.2012р. прийнято рішення про припинення комунального підприємства «Склади» шляхом ліквідації, голову Запорізької обласної ради зобовязано створити ліквідаційну комісію, встановити порядок проведення ліквідації підприємства, а також здійснити інші дії, передбачені чинним законодавством України, що повязані з припиненням підприємства шляхом ліквідації.

На виконання зазначеного рішення розпорядженням голови обласної ради №59-св від 03.2012р. утворено комісію з ліквідації відповідача та затверджено її склад.

Головою ліквідаційної комісії призначений позивач - ОСОБА_1, який на момент ліквідації виконував функції директора на підприємстві, одним з членів ліквідаційної комісії призначено ОСОБА_2, яка на момент ліквідації обіймала посаду бухгалтера підприємства та була дружиною позивача, та видала йому довідку про заборгованість по заробітній платі не за належною формою.

Згідно п.3.3 розпорядження голови обласної ради №59-св від 30.03.20І2р. ліквідаційну комісію, головою якої був призначений позивач, зобовязано вчинити в 5-ти денний термін з дня підписання розпорядження всі дії, повязані з звільненням працівників комунального підприємства «Склади» відповідно до норм Кодексу законів про працю України.

Викладене свідчить про те, що саме позивач ОСОБА_1, як голова ліквідаційної комісії, повинен був провести повний розрахунок з усіма працівниками, сплатити всі належні їм кошти в межах і в порядку, передбаченому КЗпП України, в тому числі і з дотриманням вимог ст.ст.116,117 КЗпП України.

Таким чином, єдиною особою, винною в наявності позовної заяви в суді з заявленим предметом позову, є сам позивач, і тому у суду відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог.

Рішенням Запорізької обласної ради №2 від 12.11.2010р. позивача ОСОБА_1 було призначено на посаду директора комунального підприємства «Склади».

Відповідно, у жовтні та листопаді 2011р. саме ОСОБА_1 був керівником підприємства та відповідно до його функціональних обовязків повинен був своєчасно нараховувати та виплачувати заробітну плату.

29.03.2012р. власником комунального підприємства «Склади» - Запорізькою обласною радою прийнято рішення про його ліквідацію.

Згідно ч.3 ст.105 ЦК України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення, переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи.

Відповідно, позивач ОСОБА_1, з моменту призначення його головою комісії вже не був директором підприємства з оплатою праці, встановленою контрактом, що робить неможливим нарахування заробітної плати згідно такого контракту.

Згідно зі ст.21 КЗпП України, ст. 20 Закону України «Про оплату праці» за контрактом, визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, колективного договору і повязана з виконанням умов контракту.

Тому судом встановлено, що з 29.03.2013р. позивач виконував функції голови ліквідаційної комісії і ніяким чином не виконував умови контракту. Вини відповідача в затримці розрахунку заробітної плати позивачу не встановлено.

Тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10,60,88,212-215 ЦПК України, ст.117 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до КП «Склади» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, заборгованості по заробітній платі та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: Мусієнко Н. М.