РІШЕННЯ

Іменем України

18.11.2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого- судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Пятої Львівської нотаріальної контори, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 11.01.2015р. померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №383242. Чоловік покійної ОСОБА_3 ОСОБА_4 (свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-СГ №317018) помер ще задовго до її смерті, а саме 29.12.2000р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №256497. Відтак, спадкоємцями першої черги по смерті ОСОБА_3 є її діти, а саме: син ОСОБА_2 (відповідач), що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-СГ №259972 та дочка ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується свідоцтвом про народження №623815. Внаслідок реєстрації шлюбу 16.01.1982 року ОСОБА_5 змінила своє прізвище з «Діокер» на «Кульчицька», що вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №3 від 13.02.2015р. Після цього, позивачка у звязку із реєстрацією другого шлюбу 21.06.1986 року змінила своє прізвище з «Кульчицька» на «Черепанова», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-СГ №369958. Зазначає, що у встановленому законом порядку в межах шестимісячного строку з часу смерті її матері звернулась до Пятої Львівської ДНК із відповідною заявою про прийняття спадщини, де і заведено спадкову справу №94/2015. 31.07.2015р. державним нотаріусом Пятої Львівської ДНК видано свідоцтво про право на спадщину №2-735. Проте, з цього свідоцтва вбачається, що спадщину на яку видано свідоцтво складається лише з ? частки квартири АДРЕСА_1 М. у м. Львові, в той час як до складу спадщини належить 5/8 частки квартири. Відтак, виникла необхідність у зверненні до суду з відповідними позовом для вирішення питання про визнання права власності на вищевказані 3/8 частки квартири у судовому порядку. Просить позовні вимоги задоволити.

У судове засідання позивач та представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять задоволити позов.

Відповідач у судове засідання не зявився, надіслали на адресу суду заяву в якій просять справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги визнав, відтак суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Суд у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід розглядати у відсутності позивача, відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 11.01.2015р. померла ОСОБА_3 (мати сторін), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №383242. Чоловік покійної ОСОБА_3 ОСОБА_4 (свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-СГ №317018) помер 29.12.2000р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №256497. Відтак, спадкоємцями першої черги по смерті ОСОБА_3 є діти ОСОБА_3, а саме: син ОСОБА_2 (відповідач), що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-СГ №259972 та донька ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується свідоцтвом про народження №623815. Внаслідок реєстрації шлюбу 16.01.1982 року ОСОБА_5 змінила своє прізвище з «Діокер» на «Кульчицька», що вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №3 від 13.02.2015р.

Судом встановлено, що у звязку із реєстрацією другого шлюбу 21.06.1986 року позивачка змінила своє прізвище з «Кульчицька» на «Черепанова», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-СГ №369958.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України ОСОБА_1 у встановленому законом порядку в межах шестимісячного строку з часу смерті її матері звернулась до Пятої Львівської ДНК із відповідною заявою про прийняття спадщини, де і заведено спадкову справу №94/2015. Інший спадкоємець ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини по смерті матері ОСОБА_3, докази чого знаходяться в матеріалах спадкової справи.

Відтак, єдиним спадкоємцем по смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1

До складу спадщини по смерті ОСОБА_3 належить частка квартири АДРЕСА_2. Зокрема, право власності на спірну квартиру в порядку приватизації на підставі Свідоцтва про право власності від 13.12.1996 року набули 4 особи: ОСОБА_4 (батько позивачки); ОСОБА_3 (мати позивачки); ОСОБА_2 (брат позивачки); ОСОБА_6 (бабця позивачки, мати ОСОБА_3П.).

Згідно Свідоцтва про право власності та Технічного паспорта вбачається, що квартира знаходиться на 2-му поверсі будинку №5, загальна площа квартири становить 57,9 кв.м. та підвал площею 2,5 кв.м.

Судом встановлено, що 16.11.1999 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №155336. Відтак, належна ОСОБА_6 ? частини квартири в порядку спадкування за законом була успадкована ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину 21.11.2005р., виданого Пятою Львівською ДНК.

Крім того, судом встановлено, що 29.12.2000 року помер ОСОБА_4, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-СШ № 256497. Належна ОСОБА_4 ? частина квартири у рівних частках була прийнята в порядку спадкування за законом спадкоємцями ОСОБА_3 (1/8 частки), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 25.10.2004р. №2-2015 та ОСОБА_2 (1/8 частки), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 25.10.2004р. №2-2019.

Відтак, на момент відкриття спадщини по смерті ОСОБА_3, їй належало право власності на 5/8 (1/4 + 1/4 + 1/8) частки спірної квартири, з яких: 1/4 частки отриманої ОСОБА_3 в порядку приватизації квартири згідно свідоцтва про право власності від 13.12.1996р.; 1/4 частки отриманої ОСОБА_3 в порядку спадкування по смерті її матері ОСОБА_6; 1/8 частки отриманої ОСОБА_3 в порядку спадкування по смерті свого чоловіка ОСОБА_4

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1298 ЦК України 31.07.2015р. державним нотаріусом Пятої Львівської ДНК видано свідоцтво про право на спадщину №2-735. Проте, з цього свідоцтва вбачається, що спадщину на яку видано свідоцтво складається лише з ? частки квартири АДРЕСА_1 М. у м. Львові, в той час як до складу спадщини належить 5/8 частки квартири. Реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, реєстрація права власності на дану частку квартири в ? на підставі свідоцтва про право на спадщину підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, судом встановлено, що 03.08.2015р. представник спадкоємця ОСОБА_1 звернувся до Пятої Львівської ДНК із заявою щодо оформлення права на спадщину по смерті ОСОБА_3 на решту частки квартири, що входить до складу спадщини. Проте, у відповідь на дану заяву, нотаріусом повідомлено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів, що зареєстровані згідно законодавства та підтверджують належність спадкодавцю цього майна. Таким чином, нотаріусом оформлено право на спадщину в загальному порядку лише на ? частки квартири, тобто на частку, яка належала покійній ОСОБА_3 з моменту приватизації квартири та право власності на яку належним чином зареєстровано, про що містяться відповідні відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Положенням п.23. Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що судовому розгляду підлягають вимоги про визнання права на спадщину за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. А у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набуваєгься на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування.

Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21 лютого 2005 року № 19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий - документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу. Ст.1258 ЦК України, передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом встановлено, що спадкове майно після смерті ОСОБА_3 складає 3/8 частки квартири №49, що знаходиться у будинку №5 по вул. Бойчука М. у м. Львові, загальною площею 57,9 кв.м., підвал 2,5 кв.м., право власності на яке слід визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1).

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,174,208,209,212-215,218 ЦПК України, 328, 1216, 1258, 1261, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) право власності на 3/8 частки квартири №49, що знаходиться у будинку №5 по вул. Бойчука М. у м. Львові, загальною площею 57,9 кв.м., підвал 2,5 кв.м.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартьянова С.М.