Справа № 223/391/15-ц
Провадження № 2/223/165/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі:

судді Луньової О.Г.

секретар Швиденко О.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Барбашової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - Служба у справах дітей Вугледарської міської ради, про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 01.09.2007 року по 20.11.2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, від якого мають дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. На весіллі батьки відповідача прилюдно подарували їм трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за відповідачами, як спільна сумісна власність. Позивач та ОСОБА_3, як подружжя, проживали в квартирі разом з дитиною, позивач та дитина зареєстровані в вказаній квартирі. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3, позивач з сином залишилися проживати по місцю реєстрації, а відповідач пішов жити до своїх батьків в с. Павлівку Мар'їнського району Донецької області. 08.05.2015 року позивач з сином ОСОБА_7 не змогли увійти до квартири АДРЕСА_1, яка є їх постійним, зареєстрованим місцем проживання. Замки на вхідних дверях були замінені. Позивач з дитиною на теперішній час вимушена тимчасово проживати в квартирі своїх батьків, змінюючи звичайний спосіб життя свій та свого малолітнього сина. Позивач просить суд: визнати незаконними дії відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 по виселенню її та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_1; вселити її та дитину ОСОБА_7 в квартиру АДРЕСА_1; зобов'язати відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_3 та інших осіб не чинити їй та дитині перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1

22.06.2015 року позивачем було подано уточнення до позовної заяви, в яких позивач просить суд: визнати незаконними дії відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 по виселенню її та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_1; вселити її та дитину ОСОБА_7 в квартиру АДРЕСА_1; зобов'язати відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_3 не чинити їй та дитині перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, надавши вільний доступ в квартиру та ключі від квартири.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні вказали, що уточнені позовні вимоги визнають в частині вселення дитини в квартиру. Вимоги в іншій частині не визнають, оскільки позивача та дитину відповідачі з квартири не висиляли, перешкод у користуванні не чинили. ОСОБА_3 не бажає, щоб колишня дружина проживала у квартирі, проте не він не ОСОБА_6 здійснювали перешкод позивачу у праві користування.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності.

Представник третьої особи в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в частині забезпечення прав дитини на проживання за місцем реєстрації, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав:

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2007 року. Шлюб розірвано 20.11.2014 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-8).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 12.07.1999 року квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_3 (а.с.58).

Позивач ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та проживали в квартирі як під час шлюбу позивача та ОСОБА_3, так і після розірвання шлюбу, що сторонами не оспорюється.

09.05.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Вугледарського МВ ГУМВС України в Донецькій області з повідомленням, яке внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань, про те, що 08.05.2015 року в період часу з 07.45 годин до 20.45 годин ОСОБА_7, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 самовільно, без відома ОСОБА_1 змінив серцевину верхнього замку вхідної двері до квартири АДРЕСА_3, чим перешкодив вільному доступу до приміщення де остання мешкає та зареєстрована (а.с.10).

Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 Житлового Кодексу Української РСР.

Відповідно до положень Житлового Кодексу Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.

Суд приходить до висновку, що позивач та дитина вселилися та зареєструвалися в квартирі на законних підставах. Питання щодо втрати позивачем права користування квартирою не вирішувалось.

Суд не бере до уваги наданий позивачем диск відеозапису весілля, оскільки він не відповідає вимог ст. 59 ЦПК України щодо допустимості доказів.

Вимога позивача про визнання незаконними дії відповідачів не підлягає задоволенню оскільки не відповідає приписам ст. 15 ЦК України та не відноситься до компетенції суду під час розгляду цивільних справ.

Доводи відповідача ОСОБА_7 про те, що він проти проживання в квартирі позивачки, оскільки з нею припинені шлюбні відносини, не обґрунтовані, оскільки припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє позивача права користування займаним приміщенням.

Щодо доводів відповідача ОСОБА_7 та його представника, щодо недоведеності факту перешкоджання користування житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт перешкоджання у користуванні квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується фактом звернення позивачки до міліції, тому є підстави усунути перешкоди в праві користування позивача та дитини квартирою, шляхом їх вселення та зобов'язання не чинити перешкод в праві користування квартирою № 40 будинку та надати ключі від квартири.

Таким чином суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод в праві користування позивача та дитини квартирою, шляхом їх вселення та зобов'язання відповідачів не чинити перешкод в праві користування квартирою № 40 будинку та надати ключі від квартири.

Керуючись ст. 64, 156 ЖК України, ст. 3, 8, 10, 15, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - Служба у справах дітей Вугледарської міської ради, про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом задовольнити частково.

Усунути перешкоди в праві користування ОСОБА_1 та ОСОБА_7 квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 та ОСОБА_7 до квартири АДРЕСА_4.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в праві користування квартирою АДРЕСА_1 м. Вугледара Донецької області та надати ключі від квартири АДРЕСА_4.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області О.Г. Луньова