провадження 2/712/1726/15
справа № 712/4840/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кузьменка В.А.

при секретарі - Коваль М.О.

за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 29.07.2004 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі. В період шлюбу у них 22.10.2004 року народився син ОСОБА_5. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012 року шлюб розірвано. В період шлюбу з відповідачем ними було придбано автомобіль Шкода Суперб, д.н.з. НОМЕР_1, 2004 р.в., який був зареєстрований на ім'я відповідача в Центрі надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів.

Після розлучення їй стало відомо, після звернення до ВОРЕР Управління ДАІ в Черкаській області, згідно облікової кратки №4691502 від 06.11.2012 року, відповідач ОСОБА_4, зняв спірний автомобіль з обліку для реалізації.

Позивачка бажає в судовому порядку провести розподіл спільного майна подружжя. Вважає, що даний автомобіль є їх спільним майном і вона з урахуванням інтересів дитини має право на 55% вартості вказаного автомобіля. Так як автомобіль є річчю неподільною вона бажає, щоб він залишився у відповідача, а з відповідача на її користь було стягнуто 55% його вартості.

ОСОБА_4 звернувся із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту. Свої вимоги обгрунтовує тим, що дійсно сторони по справі були подружжям, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012 року шлюб було розірвано, але вони продовжували проживати однією сім»єю до серпня 2013року, вирішували спільно всі побутові питання, в тому числі і питання продажу спірного автомобіля. Просить суд встановити юридичний факт проживання його ОСОБА_4 з ОСОБА_3 однією родиною без реєстрації шлюбу з грудня 2012 року до серпня 2013 року. Відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, а саме автомобіля «Шкода Суперб».

У судовому засіданні позивачка та її адвокат ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримали. Просили поділити спільне майно подружжя та стягнути з відповідача на користь позивачки з урахування інтересів неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою 55% вартості спірного автомобіля відповідно до проведеної судової автотоварознавчої експертизи та судові витрати, понесені нею при сплаті судового збору, оплаті проведення судової експертизи. Просили відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту, оскільки на думку позивачки вона після розірвання шлюбу, а саме з грудня 2012року ніяких сімейних відносин з ОСОБА_4 не підтримувала, спільним побутом пов»язана не була.

Відповідач та його адвокат ОСОБА_2 вимоги по первісному позову не визнали, оскільки вважають, що спірний автомобіль був реалізований за 7000 доларів США в період шлюбу та сумісного проживання сторін по справі. Просили суд встановити юридичний факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_3 однією родиною без реєстрації шлюбу з грудня 2012 року до серпня 2013 року. Відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, а саме автомобіля «Шкода Суперб».

Суд, вислухавши сторони, думку адвокатів, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя підлягає до часткового задоволення, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту проживання однією родиною без реєстрації шлюбу не підлягають до задоволення.

У судовому засіданні достеменно встановлено, що :

- сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареестрованому шлюбі з 29.07.2004 року

- згідно свідоцтва про народження від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1

- рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012 року шлюб розірвано та встановлено факт, що з грудня 2011 року їх сім»я розпалася, сторони спільне господарство не ведуть

- згідно облікової картки приватного ТЗ СА 0633АІ спірне майно, а саме: автомобіль «Шкода Суперб», д.н.з. НОМЕР_1, 2004 р.в. було придбано 19.02.2008року та зареєстровано на ім'я відповідача ОСОБА_4 в Центрі надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів, тобто, під час перебування сторін у шлюбі.

- згідно даних Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів від 23.05.2015р. спірний втомобіль «Шкода Суперб», д.н.з. НОМЕР_1 був знятий з обліку 06.11.2012 року та перереєстрований 06.11.2012р. на ОСОБА_11 згідно довідки рахунку № ДПІ 811540.

Аналіз зібраних доказів свідчить про те, що спірний автомобіль «Шкода Суперб», д.н.з. НОМЕР_1, 2004 р.в, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один зних не мав поважної причини самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Відповідно до ч.З ст.70 СК України, - за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Поскільки позивачкою в судовому засіданні не наведено належних доказів щодо істотних обставин за яких суд може відступити від засад рівності часток подружжя і ніяких домовленостей або шлюбного договору щодо визначення часток чоловіка та дружини між сторонами немає, то поділ спірного майна підлягає поділу між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках.

Позицію відповідача ОСОБА_4 що спірний автомобіль був знятий з реєстрації для реалізації з погодженням позивачки в період перебування сторін по справі у зареестрованому шлюбу, а саме 06.11.2012року і крім того після розірвання шлюбу на думку відповідача ОСОБА_4 ці відносини залишались до серпня 2013року, а кошти були віддані за існуючі у подружжя борги, суд оцінює критично, оскільки як встановлено в судовому засіданні шлюб сторін по справі відповідно до рішення суду було розірвано 13.12.2012року, позивачка з неповнолітнім сином ОСОБА_10, 22.10.2004р.н. після розірвання шлюбу тривалий час проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, що не заперечувалось і відповідачем ОСОБА_4, але достоменних фактів проживання ОСОБА_4, а ОСОБА_3 однією сімєю без шлюбу в період з грудня 2012р. по серпень 2013р. суду відповідачем надано не було.

В матеріалах справи відсутні будь які письмові або нотаріальні заяви від імені позивачки ОСОБА_3 про обізнаність факту зняття автомобіля з реєстрації або погодження її на зняття автомобіля з реєстрації для його реалізації.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007року "про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, поділ спільного майна подружжя", що вартість майна що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи для призначення якої при необхідності призначається експертиза.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової атотоварознавчої експертизи за № 413/15-23 від 27.07.2015року визначено, що вартість автомобіля складає 236853,31 грн.

Інших доказів про вартість автомобіля суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що вартість майна що підлягає поділу визначена за висновком експерта.

Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.. 63 Сімейного кодексу України: дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України у випадку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна жінки та чоловіка вважаються рівними, якщо інше не зазначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.71 ч.1 СК України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Суд вважає, що спірний автомобіль є річчю неподільною, крім того він проданий в період перебування сторін по справі в зареестрованому шлюбі без згоди позивачки ОСОБА_3, а тому поділ майна подружжя підлягає до розподілу таким чином стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 ? частину вартості атомобіля в розмірі 118 426,65 грн.

Крім того суд вважає, що вимоги ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_3 однією родиною без реєстрації шлюбу з грудня 2012 року до серпня 2013 року не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

На підставі ч.2 ст.З СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно із ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК.

За змістом наведеної вище норми, правовими наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі ст.74 СК України.

Відповідно до ст.69 ч.І СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70 ч.І СК України у разі поділу майна, що є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.368 ЦК України майно, яке придбано під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до п.5 ч.І ст.256 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом), крім того, важливою складовою є відсутність спору про право.

До заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції) заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

ОСОБА_4 для підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу в період з грудня 2012року по серпень 2013року суду надано лише фотокартки сторін по справі, свідчення свідків ОСОБА_8. ОСОБА_9, які достеменно не підтверджують факту проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_3 однією сімєю без шлюбу в період з грудня 2012р. по серпень 2013р.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 13.12.2012року про розірвання шлюбу сторін по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сімейні та подружні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведуть з грудня 2011року.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя підлягає до часткового задоволення.

Спільне майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розподілити таким чином:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію ? частини вартості автомобіля «Шкода Суперб», 2004 року випуску, д.н. знак НОМЕР_1 в сумі 118 426,65 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту проживання однією сім»єю відмовити, оскільки ОСОБА_4 не надав належних і допустимих доказів того, що сторони саме в період з грудня 2012року по серпень 2013року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, а також що майно, а саме автомобіль марки «Шкода Суперб» був реалізований за погодженням позивачки ОСОБА_3, а кошти були віддані за борги подружжя.

Відповідно до ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалено рішення, пропорційно задоволеним частинам позовних вимог, а тому до стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягають витрати, а саме за проведення автотоварознавчої екпертиизи 768 грн та 1500 грн сплачений судовий збір, а всього 2268 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218, 256 ЦПК України, ст.ст. 3, 57, 60, 63, 70, 74 СК України, ст. 368 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007року "про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, поділ спільного майна подружжя» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя задоволити частково.

Спільне майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Олексійовча розподілити таким чином:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію ? частини вартості автомобіля «Шкода Суперб», 2004 року випуску, д.н. знак НОМЕР_1 в сумі 118 426,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 768 грн за проведення автотоварознавчої екпертиизи, 1500 грн сплачений нею судовий збір, а всього 2268 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту проживання однією сім»єю відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В.А.Кузьменко