Провадження №2/761/7800/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді: Волошина В.О.
при секретарі: Романчук К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В липні 2014р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором разом з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2014р. про визначення підсудності цивільної справи Шевченківському районному суду м. Києва, в порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
03 грудня 2013р. між ПАТ «Астра Банк» та позивачем було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно умов якого ПАТ «Астра Банк» відступив позивачу право вимоги до відповідача 1 за кредитним договором (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Астра Банк».
До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги представник підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов, проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення не заперечував.
Відповідачі 1, 2, про час і місце судового розгляду оповіщалась у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явились, про поважність причин неявки суд не повідомили та не просили розглядати справу у їх відсутність, своїх представників до суду не направили, заперечення проти позову не подавали.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1.4 кредитного договору, відповідач 1 зобов'язувався сплачувати процентну винагороду щомісячно у розмірі 5,55 % за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту та комісійну винагороду одноразово в розмірі 1,99 % від суми кредиту та щомісячно в розмірі 0,65% від суми кредиту, починаючи з 13 місяця дії цього договору.
Відповідно до п. 3.3.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати щомісячно платіж згідно п.2.5. Договору.
Так, як вбачається із п. 2.5. кредитного договору, погашення кредиту, нарахованих процентів та комісій здійснюється позичальником щомісячно до 04 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору. При цьому розмір перших дванадцяти щомісячних платежів позичальника складає 1491,0 грн. Розмір щомісячного платежу позичальника з тринадцятого щомісячного платежу до моменту повного погашення заборгованості за цим договором, складає 1998,0 грн.
Згідно п. 5.1 договору, у разі прострочення позичальником строків сплати чергового платежу визначеного в п. 2.5 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 6.4. цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.
04 жовтня 2011р. з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем 2 було укладено договір поруки. відповідно до п. 1.2 якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням позичальника (відповідача 1), які виникають з умов кредитного Договору.
Згідно п. 2.1 договору поруки сторони погодили, що у випадку невиконання позичальником (відповідачем 1) взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель (відповідач 2) несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позивачльником (відповідачем 1) за кредитним договором.
У відповідності з ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
03 грудня 2013р. між ПАТ «Астра Банк» та позивачем було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно умов якого ПАТ «Астра Банк» відступив позивачу право вимоги до відповідача 1 за кредитним договором (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Астра Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів за кредитним договором від відповідача.
Згідно п.1) ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переведення ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно ч. 1 ст. 516 цього Кодексу, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Однак, вказаний розрахунок суд не знаходить вірним з огляду на наступні встановлені обставини.
Водночас, з урахуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за можливе зменшити розмір пені за прострочення виконання зобов'язань по сплаті відсотків з 8911,94 грн. до суми заборгованості по відсотках, а саме 2349,04 грн.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Однак, суд не знаходить правових підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідачів трьох відсотків річних по тілу кредиту у розмірі 345,0 грн. та по відсотках у розмірі 174,64 грн., враховуючи факт дострокового стягнення заборгованості та ненадання стороною позивача доказів щодо сум заборгованості по погашенню поточної заборгованості та періоду здійснення даного нарахування, з урахуванням факту прострочення виконання грошового зобов'язання.
У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).
Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 675,65 грн., тобто по 337,83 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-228, 294 ЦПК України; ст. ст. 512, 514, 516, 525, 526, 551, 554, 610, 612, 624, 1054 ЦК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в розмірі по 337 /триста тридцять сім/ грн. 83 коп. з кожного.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: