Провадження № 2/161/3507/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 грудня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 27.05.2014 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Свій позов мотивує тим, що 11 вересня 2013 року ОСОБА_2 взяв в борг у нього 8 000 (вісім тисяч ) грн. Факт отримання відповідачем у нього вищевказаної суми коштів підтверджується власноручно написаною останнім розпискою. 16.01.2014 року ним відповідачу було направлено лист-вимогу щодо повернення коштів, відповідно до якого він просив ОСОБА_2 повернути отримані кошти протягом семи днів з моменту отримання вимоги. Вимогу відповідач отримав особисто 21.01.2014р., проте коштів йому у вказаний строк не повернув.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач повинен сплатити йому 3(три) % річних в сумі 55,44 грн., за період з 29 січня 2014 року по 30 квітня 2014 року, включно, а саме: (8000 грн. х 3 %) / 365 днів = 0,66 грн. /день.92 днів прострочення виконання х 0.66 грн./день = 60,72 грн. Також підлягають до стягнення із відповідача інфляційні нарахування за лютий, березень та квітень місяць в сумі 224 грн., а саме: 8000 грн. х 100,6 % (індекс інфляції за лютий 2014 року) -8000 = 48 грн.; 8000 грн. х 102,2 % (індекс інфляції за березень 2014 року) -8000 = 176 грн.

Отже загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 8 284 ( вісім тисяч двісті вісімдесят чотири )грн.72 коп. (8000 грн. + 60,72 грн. + 48 грн. + 176 грн. = 8284,72 грн.). Порушення відповідачем умов договору позики змушує його звернутися до суду за захистом порушеного права.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 в його користь борг в сумі 8284,72грн. (вісім тисяч двісті вісімдесят чотири гривні 72 копійки).

В судове засідання позивач не зявився, його представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог. Згідно поданої заяви про уточнення позовних вимог від 21.12.2015р. просив стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 кошти в сумі 13 210,56 грн. (тринадцять тисяч двісті десять грн. 56 коп.), в тому числі: 6351,48грн. - заборгованість за договором позики; 1488,87грн. - заборгованість за процентами; 459,32грн. - заборгованість як 3 % річних, відповідно до ст. 625 ЦК України; 4910,89грн. - інфляційні нарахування, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 11 вересня 2013 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 8 000 ( вісім тисяч ) грн. Факт отримання відповідачем у нього вказаної вище суми коштів підтверджується складеною і власноручно підписаною ОСОБА_2 розпискою.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 16.01.2014 року позивачем відповідачу було направлено лист-вимогу про повернення коштів протягом семи днів з моменту отримання вимоги, проте вона залишена без задоволення.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином з відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання),

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, станом на день розгляду справи, відповідач кошти не повернув, в звязку з чим, борг відповідача перед позивачем згідно уточненого розрахунку від 21.12.2015р. , наданого останнім і перевіреного судом, з врахуванням трьох процентів річних та інфляційних в загальній сумі становить 13 210,56 грн., з них : 6351,48грн. - заборгованість за договором позики; 1488,87грн. - заборгованість за процентами; 459,32грн. - заборгованість як 3 % річних, відповідно до ст. 625 ЦК України; 4910,89грн. - інфляційні нарахування, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Отже загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 13 210,56грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути сплачене позивачем державне мито (судовий збір) .

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути в користь позивача встановлену в судовому засіданні суму боргу за договором позики в розмірі 13 210,56 грн. та судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 212-215. 224ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 599, 1046-1047, 1218 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 13 210,56 грн. ( тринадцять тисяч двісті десять грн. 56 коп.), в тому числі: 6351,48грн. - заборгованість за договором позики; 1488,87грн. - заборгованість за процентами; 459,32грн. - заборгованість як 3 % річних, відповідно до ст. 625 ЦК України; 4910,89грн. - інфляційні нарахування, відповідно до ст. 625 ЦК України , а також стягнути 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) понесених останнім судових витрат по справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта