БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/294/15
Справа № 356/1077/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015року суддя Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру обовязкової частки спадщини за законом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року до Березанського міського суду Київської області надійшла вказана позовна заява.

Позивачем при подачі позовної заяви не було додержано вимог ст. 119 ЦПК України у повному обсязі, а саме відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві майнового характеру повинно бути зазначено ціну позову.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року з подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна повинна бути підтверджена актом оцінки майна, який виконується юридичною та (або) фізичною особою, що має ліцензію на проведення оцінки нерухомого майна.

В матеріалах, наданих позивачем, відсутні підтвердження про дійсну вартість спірного майна. Натомість позивачем було додано копію висновку про вартість майна станом на 08 квітня 2013 року, яка не може бути прийнята у звязку з тим, що ця вартість визначена не на час розгляду справи.

ОСОБА_1 було заявлено кілька позовних вимог, зокрема, вона просить визначити частину за законом на імя ОСОБА_2 в грошовому еквіваленті за ринковою ціною майна, вказаного у заповіті. Проте, позивачем не вказано яку саме частину необхідно визначити, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 зазначеного Закону встановлено розмір ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру, що складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Пунктами 12, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року із наступними змінами розяснено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад. Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Позивачем до позовної заяви було додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок. Однак, у позовній заяві було заявлено кілька позовних вимог, серед яких вимоги майнового характеру, а саме: зменшити розмір обовязкової частки спадщини за законом ОСОБА_2 з 1/4 частини до 1/12; визнати за нею право володіння всім майном за заповітом, з видачею їй свідоцтв на право володіння згідно спадщини за заповітом; визначити нові частини на право власності для ОСОБА_2 за законом, та для ОСОБА_1 за заповітом.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суддя приходить до висновку, що позивачу необхідно визначити дійсну вартість нерухомого майна на час звернення до суду і, відштовхуючись від зазначеної вартості, визначити ціну позову, врахувавши, що по кожній вимозі майнового характеру розмір судового збору розраховується виходячи з положень пп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України про судовий збір».

Також позивачем було заявлено вимогу про визнання недійсними свідоцтв про право власності, виданих Березанською нотаріальною конторою 17 липня 2013 року та 26 вересня 2013 року на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Вказана позовна вимога є вимогою немайнового характеру, а відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 487 гривень 20 копійок.

Частиною 1 статті 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (пяти) з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху.

Позивачеві необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви, а саме визначити ціну позову з урахуванням дійсної вартості спірного майна та відповідно доплатити судовий збір за реквізитами: отримувач коштів УДКСУ в м. Березань, код отримувача 36999805, банк отримувача ГУ ДКСУ у Київській області м. Київ, код банку отримувача 821018, рахунок отримувача 0003, код класифікації доходів бюджету 22030001, з урахуванням раніше сплаченої суми в розмірі 487 гривень 20 коп., у строк, визначений судом. Також позивачеві необхідно уточнити п. 5 прохальної частини позовної заяви, зазначивши розмір частки. У разі неусунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачеві.

Керуючись ст. 80, 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру обовязкової частки спадщини за законом залишити без руху і надати позивачеві строк для усунення недоліків 5 (пять) днів з дня отримання ухвали.

Попередити ОСОБА_1, що у разі невиконання вимог даної ухвали у встановлений судом строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Т. В. Дудар