Справа № 308/8345/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді - Семерак І.О.

при секретарі - Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 та Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом мотивуючи його тим, що відповідно до кредитного договору №MKM7AU04520050 від 27.09.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав громадянину ОСОБА_1 кредит в розмірі 18060 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним кредитним договором між банком та ОСОБА_1 був укладений договір застави рухомого майна від 27.09.2006 року, згідно умов якого останній передав у заставу банку належне йому на праві приватної власності рухоме майно, а саме: автомобіль марки «Chevrolet», модель «Lacetti NA 193», рік випуску 2005, номер кузова НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2.

Зазначає, що станом на 13.07.2015 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору №MKM7AU04520050 від 27.09.2006 року складає 98186,77 доларів США, однак банк не може реалізувати своє право на задоволення своїх майнових прав за вищевказаною кредитною угодою шляхом добровільного продажу предмету застави, так як у кінці червня 2015 року позивачу стало відомо, що МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції відносно вищевказаного автомобіля, який перебуває у заставі позивача, накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, зокрема постановою від 24.03.2010 року рамках ВП № 17479033, постановою від 14.06.2010 (ВП № 19344840), постановою від 22.09. 2010 року (ВП № 20286351), постановою від 14.02.2012 року (ВП № 28824731), постановою від 24.01.2013 року (ВП № 36168972), постановою від 29.01.2013 року (ВП № 13498658), постановою від 12.05.2014 року (ВП № 42928246), постановою від 18.07.2014 року (ВП № 43583105), постановою від 25.12.2014 року (ВП № 14703845).

Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд зняти накладені ДВС всі арешти із вищезазначеного заставного майна.

В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, проте надав заяву в якій просить розглянути заяву без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» не з'явився, проте надав заяву в якій просить розглянути заяву без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

У судове засідання ОСОБА_1 та МВДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції повторно не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №MKM7AU04520050, згідно умов якого останньому було надано кредит в розмірі 18060 доларів США, строком до 27.09.2013 року.

В забезпечення зобов'язань за даним кредитним договором між банком та ОСОБА_1 був укладений договір застави рухомого майна від 27.09.2006 року, згідно умов якого ОСОБА_1 передав у заставу банку належне йому на праві приватної власності рухоме майно, а саме: автомобіль марки «Chevrolet», модель «Lacetti NA 193», рік випуску 2005, номер кузова НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2.

У відповідності до ст.572 ЦК України та ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Частиною 4 статті 588 ЦК України якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та застав, які зареєстровані пізніше.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором

В судовому засіданні встановлено, що станом на 13.07.2015 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору №MKM7AU04520050 від 27.09.2006 року складає 98186,77 доларів США. Дана сума значно перевищує вартість предмету застави. Однак, Заставодержатель не може використати своє право на звернення стягнення на предмет застави у зв'язку з накладенням МВ ДВС Ужгородського МРУЮ арешту на все майно ОСОБА_1, в тому числі і на вищевказаний автомобіль, що є предметом застави по вказаному кредитному договору, та оголошення заборони на його відчуження.

Так, згідно постанови державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Шимон С.І. 24.03.2010 року, в рамках виконавчого провадження № 17479033 накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1, в межах суми звернення стягнення 510 грн., та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця Шимон С.ФІ. від 14.06.2010 року (ВП № 19344840) накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1, в межах суми звернення стягнення 510 грн., та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця Секерня Є.М. (ВП № 20286351) від 22.09.2010 року, накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1, в межах суми звернення стягнення 170 грн., та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця Наговський М.М. (ВП № 28824731) від 14.02.2012 року накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1, в межах суми звернення стягнення 680 грн., та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця Роман В.Я. (ВП № 36168972) від 24.01.2013 року, накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця від 29.01.2013 року (ВП № 13498658) накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця Роман В.Я. (ВП № 42928246) від 12.05.2014 року, в межах суми звернення стягнення 2430814,98 грн., накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця Губаль О.З. (ВП № 43583105) від 18.07.2014 року, в межах суми звернення стягнення 756179,97 грн., накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця від 25.12.2014 року в рамках ВП № 14703845 накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Тобто, у будь-якої іншої, відмінної від стягувача-заставодержателя особи відсутні правові підстави для отримання задоволення своїх вимог з вартості заставленого майна боржника, якщо така вартість є меншою за суму заборгованості боржника перед заставодержателем.

З досліджених матеріалів слідує, що заставна вартість рухомого майна, що перебуває в заставі Банку є нижчою за розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» та складає - 91186 грн. (п. 6 Договору застави рухомого майна від 27.09.2006 року.)

Згідно ч.4 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що заставодержатель ПАТ КБ «Приватбанк» згоди на передачу предмету застави іншим особам не надавав, інші стягувані, в інтересах яких МВ ДВС Ужгородського МРУЮ було накладено арешт на майно, яке перебуває в заставі позивача, не являються заставодержателями, суд приходить до висновку, що є всі підстави для звільнення з-під арештів, накладених державними виконавцями МВ ДВС Ужгородського МРУЮ, рухомого майна, а саме: автомобіль марки «Chevrolet», модель «Lacetti NA 193», рік випуску 2005, номер кузова НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1, яке згідно Договору застави рухомого майна від 27.09.2006 року перебуває в заставі банку.

Окрім цього, суд при досліджені матеріалів справи, приходить до переконання, що підстави для накладання арешту та подальшої реалізації вказаного майна - немає, оскільки право застави виникло раніше ніж винесені судом рішення про стягнення з боржника коштів по виконавчих документах на користь інших стягувачів. Крім того вартість предмета застави є меншою ніж заборгованість відповідача перед заставодержателем.

Таким чином, суд вважає, що позивач надав достатні докази, які підтверджують його переважне право перед іншими стягувачами на задоволення вимог із заставленого майна, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а майно - вищевказаний автомобіль марки «Chevrolet» звільненню з-під арешту.

Керуючись ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.572, 588, 589 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 14, 60, 88, 174, 208, 209, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 та Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження із заставного майна, а саме з автомобіля марки «Chevrolet», модель «Lacetti NA 193», рік випуску 2005, номер кузова НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладений міським відділом Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції на підставі постанови від 24.03.2010 року по виконавчому провадженню №17479033, постанови від 14.06.2010 по виконавчому провадженню № 19344840, постанови від 22.09.2010 року по виконавчому провадженню ВП № 20286351, постанови від 14.02.2012 року по виконавчому провадженню №28824731, постанови від 24.01.2013 року по виконавчому провадженню №36168972, постанови від 29.01.2013 року по виконавчому провадженню № 13498658, постанови від 12.05.2014 року по виконавчому провадженню № 42928246, постанови від 18.07.2014 року по виконавчому провадженню № 43583105, постанови від 25.12.2014 року по виконавчому провадженню № 14703845.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Семерак І.О.