У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_1, на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 01 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вони з відповідачем мають спільного сина ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2008 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4. у розмірі ј частки усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18 вересня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01 січня 2015 року виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 7 800 грн 04 коп. Посилаючись на наведене, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 54 806 грн 05 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 15 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 01 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 2 921 грн 79 коп.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_1, просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої вставлено ці обставини.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та зменшуючи розмір неустойки за прострочення сплати аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, апеляційний суд, зробивши відповідний розрахунок, обґрунтовано виходив з того, що нарахування пені здійснюється на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, суму заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_1, відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 01 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
Д.О. Остапчук В.О. Савченко