АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6438/15 Справа № 199/3449/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 26 січня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра, та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/1732-А, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 19 117,23 доларів США зі строком повернення до 20 січня 2014 року.

Виконання ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором №8/2007/840-К/1732-А від 26 січня 2007 року забезпечувалося договором поруки: з ОСОБА_2 №1732-А/3 від 26 січня 2007 року.

Відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконує умови кредитного договору у звязку з чим, станом на 15.04.2014 року, має прострочену заборгованість по кредиту, яка становить 31 210,60 доларів США та 75 958,60 грн. та складається з: заборгованості за кредитом 17 675,88 доларів США; заборгованості по процентам - 13 534,72 доларів США; пені - 3941,56 доларів США, що еквівалентно 51 150,02 грн.; штрафу - 1911,72 доларів США, що еквівалентно 24 808,58 грн.

Просив стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на свою користь зазначену заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/1732-А від 26 січня 2007 року та судовий збір.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, на користь позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «Надра», , заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/1732-А від 26 січня 2007 року, яка виникла станом на 15 квітня 2014 року в розмірі 29 413,60 доларів США та 23 316 грн. 73 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, та солідарно з відповідачів ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, суму в розмірі 1797,00 доларів США, яка складає заборгованість по тілу кредиту та процентам, та 27 833,29 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, що складається з наступного: 17 675,88 доларів США - заборгованість за кредитом, 13534,72 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 51150 грн. 02 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а всього 31 210 (тридцять одна тисяча двісті десять) доларів США 60 центів та 51 150 (пятдесят одна тисяча сто пятдесят) грн. 02 коп.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не погодилася ОСОБА_2 і звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з неї суми в розмірі 1797,00 доларів США, яка складає заборгованість по тілу кредиту та процентам, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки апелянтом рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення з неї суми в розмірі 1797,00 доларів США, яка складає заборгованість по тілу кредиту та процентам, перевірка законності та обґрунтованості рішення проведена в цих межах.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_5, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 січня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», (а.с.17-19) та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №8/2007/840-К/1732-А, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 19 117,23 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99% на рік з кінцевим терміном повернення 20 січня 2014 року (а.с.4-7).

Відповідно до п.п. 3.3.2. та 3.3.3. кредитного договору, позичальник зобовязаний щомісячно до 20 числа поточного місяця вносити черговий мінімальний платіж у розмірі 359,40 доларів США.

Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначених у п.п.3.3.3. цього Договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.3.5. цього Договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідач ОСОБА_4 умови кредитного договору належним чином не виконує, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки. У звязку з чим, станом на 15.04.2014 року, має прострочену заборгованість по кредиту, яка становить 31 210,60 доларів США та 75 958,60 грн. та складається з: заборгованості за кредитом 17 675,88 доларів США; заборгованості по процентам - 13 534,72 доларів США; пені - 3941,56 доларів США, що еквівалентно 51 150,02 грн.; штрафу - 1911,72 доларів США, що еквівалентно 24 808,58 грн.(а.с.9-10).

У забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором №8/2007/840-К/1732-А від 26 січня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №1732-А/3 від 26 січня 2007 року, відповідно до умов якого у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п.1.1 договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору в тому числі: повернути до 20.01.2014 року кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня).

Відповідно до вимог п.п. 1.2., 1.4. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами (а.с.8).

Під час укладення договору поруки поручитель була ознайомлена з умовами кредитного договору та погодилася з ними(а.с.8).

Стягуючи у солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 суму в розмірі 1797,00 доларів США, яка складається з заборгованості по тілу кредиту та процентам, суд першої інстанції обґрунтовано, керуючись ст.554, ч.4 ст.559 ЦК України, ухвалив в оскаржуваній частині рішення, яке відповідає вимогам закону.

Доводи відповідача ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив позовні вимоги банку в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в розмірі 1797,00 доларів США, в судовому рішенні не наведено правових обґрунтувань для стягнення з неї грошових коштів в іноземній валюті згідно ч.2 ст. 192, ч.3 ст.533 ЦК України, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки під час укладення договору поруки ОСОБА_2 була ознайомлена з його умовами та умовами кредитного договору, відповідно до яких кредит надавався у доларах США, а пунктом 3.3.2 кредитного договору визначено щомісячну суму мінімального необхідного платежу у доларах США. Отже ОСОБА_2 погодилася з умовами договорів кредиту та поруки, діяла на власний розсуд.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому ОСОБА_6 держави не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Згідно ст. 524 ЦК України, зобовязання має бути виражено у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Відповідно до ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом.

Право Банку здійснювати операції в іноземній валюті передбачено Законом України «Про банки і банківську діяльність», Декретом Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України «Про Національний банк України».

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи те, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не установив наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки, по-перше, вона не заявляла про це в суді першої інстанції, по-друге, позивачем суду апеляційної інстанції надані копії банківської ліцензії № 21 Національного банку України, виданої Відкритому акціонерному товариству комерційному банку «Надра», на право здійснювати банківські операції, визначені ч. 1 та п.п. 5, 11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Дозволу Національного банку України №21-2 від 23.08.2002 року та Додатком до нього, виданого Відкритому акціонерному товариству комерційному банку «Надра» на право здійснення операцій з валютними цінностями.

Таким чином, порушень матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування судового рішення в оскаржуваній частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_7