Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/869/15-ц
Провадження №22ц/778/6350/15 Головуючий у 1 інстанції: Наумов О.О.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Гончар М.С.,

суддів: Стрелець Л.Г.

Каракуші К.В.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначено, що відповідно укладеного договору № б/н від 16.01.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.12.2014 року має заборгованість у сумі 37144,73 грн., яка складається з заборгованість за кредитом - 8889.53 грн.; по процентам за користування кредитом - 24707,90 грн.; з комісії за користуванням кредитом - 3.547,30 грн., штраф (фіксована частина) - 500.00 грн.; штраф (процентна складова) - 690,98 грн. Від суми заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом в розмірі 37144, 73 грн. відраховано сума 23325,06 грн., яка була стягнута рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2011 року, тому з урахуванням штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 15010,65 грн., позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15010 грн. 65 коп. та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2015 року відмовлено у задоволені позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилаючись на правову позицію Верховного Суду України викладену у справі №6-14 цс 14 від 19 березня 2014 року виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, а відповідачем в свою чергу заявлено клопотання про застосування такого строку.

З висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами укладено договір № б/н від 16.01.2008 року, за яким ОСОБА_2 16.01.2008 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 11000грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказаний договір складається з заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами як шляхом внесення коштів на картку клієнта, так і шляхом списання Банком з інших рахунків клієнта. (а.с.11-17).

На підставі п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг, банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнтові карти, їх вид та строк дії визначений у заяві та в пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі заяви «Відмітки банку».

Згідно з п. 3.4 Умов і правил надання банківських послуг, клієнт або його довірена особа використовують платіжні карти в розмірі платіжного ліміту відповідного картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари та (послуги), для перерахування коштів з картрахунків на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівки в касах банку, фінансових установах, через банкомати і здійснення інших операцій, передбачених угодою сторін та діючим законодавством України.

Пунктом 3.5 Умов і правил надання банківських послуг порядок, здійснення платіжних операцій з використанням платіжних карт, а також порядок отримання кредиту, регулюється діючим законодавством України, нормами Міжнародних платіжних систем, цим договором, умов і правил надання банківських послуг та тарифами банку.

Згідно з п. 6.5 Умов і правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрачання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

На підставі п. 6.6 Умов і правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у випадках невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконувати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплаті винагороди банку.

Згідно з п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний заплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

На виконання умов вищеназваного договору, відповідач отримав картку НОМЕР_1 (а.с.11 зв.). При оформлені кредитної картки відповідач ОСОБА_2 був ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві та погодився з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами (а.с.11 зв.). Згідно інформації банку про картку/рахунок НОМЕР_1, дата відкриття карти 15.02.2008 року, строк дії карти до 28 лютого 2011 року, дата останньої сплати 28.05.2010 року (а.с.118, 124).

Умови кредитного договору відповідач не виконав в повному обсязі. У зв'язку з порушенням зобов'язань за цим договором, ОСОБА_2 станом на 31.12.2014 року має заборгованість у сумі 37144,73 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 8889,53 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 24707,90 грн.; заборгованість з комісії за користуванням кредитом - 3547,30 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 690,98 грн. Позивач з урахуванням того, що частина вказаної заборгованості за кредитом та по процентам в розмірі 23325,06 грн. була стягнута рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2011 року, просив суд стягнути різницю з урахуванням штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 15010,65 грн (а.с.6-9)

Судом першої інстанції встановлено, що останній платіж на погашення кредиту позичальник вніс 28.05.2010 року, строк дії кредитного договору закінчився 28.02.2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2011 року, яке 28 жовтня 2011 року набрало законної сили, стягнуто заборгованніності за вказаним кредитним договором станом на 30.04.2011 року у розмірі 23325,06грн. (а.с.6). Вказане судове рішення не виконане.

Відповідач звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності (а.с.74).

З вказаним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся 02 лютого 2015 року (а.с.24).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно з ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Таким чином, з врахуванням того, що останній платіж на виконання умов кредитного договору відповідач здійснив у травні 2010 року, кредит відповідачу наданий на строк дії картки, тобто до 28.02.2011 року, та враховуючи переривання строку позовної давності у зв'язку із зверненням позивача із позовом, за яким ухвалено судове рішення 17 жовтня 2011 року, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого порушенного цивільного права поза межами трирічного строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2011 року стягнуто заборгованність за кредитом, що у відповідності до ч.2 ст. 2 ст. 264 ЦК України свідчить про переривання строку позовної давності, не спростовують правильності вирішення справи. Зважаючи на те, що у жовтні 2011 року позивач, зверненням до суду про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, перервал строк позовної давності і після переривання перебіг позовної давності розпочався заново та закінчився у жовтні 2014 року, однак позивач звернувся до суду лише у лютому 20115 року, тобто поза межами строку позовної давності.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається, тому апеляціна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: