Справа № 200/7701/15-ц
Провадження № 2/200/2282/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді - Циганкова В.О.,

при секретарі - Сабій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «МИХАИЛ» про зняття з реєстраційного обліку, усунення перешкод у користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПП «МИХАИЛ», у якому просить суд:

- зняти з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у Індустріальному районі Дніпропетровської області всіх зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_1 «а» у м. Дніпропетровську;

- зняти з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у Жовтневому районі Дніпропетровської області всіх зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_2 та домоволодінні № 2 по вул. Ласточкіна у м. Дніпропетровську;

- зняти з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у Бабушкінському районі Дніпропетровської області всіх зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_3 та квартирі АДРЕСА_4 «а» та квартирі № 32 у корпусі 2 по вул. Карла Лібкнехта, 1 у м. Дніпропетровську;

- усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні домоволодінням № 2, що розташоване по вул. Ласточкіна у м. Дніпропетровську шляхом зобов'язання всіх осіб, що там мешкають звільнити його шляхом виселення;

- усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні домоволодінням № 17, що розташоване по вул. Янтарній у с. Новоолександрівка, Дніпропетровського району шляхом зобовязання всіх осіб, що там мешкають звільнити його шляхом виселення його шляхом виселення;

- усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 127, що розташована по Бульвару Слави, 27 у м. Дніпропетровську шляхом зобовязання всіх осіб, що там мешкають звільнити її шляхом виселення;

- усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 11, що розташована по вул. Виконкомівська у м. Дніпропетровську шляхом зобовязання всіх осіб, що там мешкають звільнити її шляхом виселення;

- усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 28, що розташована по вул. Батумська, 54 «а» у м. Дніпропетровську шляхом зобовязання всіх осіб, що там мешкають звільнити її шляхом виселення;

- припинити заборону № 9891444 щодо відчуження нерухомого майна, а саме: домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані по вул. Янтарній, 17 у с. Новоолександрівка, Дніпропетровського району, що накладена на підставі ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду за справою № 804/19666/14;

- припинити обтяження № 7812065, що накладено на нежитлове приміщення № 2 по вул. Червона, 3 «а» на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі 200/20150/14-к.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено Договір підряду на виконання будівельних робіт від 17 серпня 2014 року, проте, через те, що у обєктах, де повинні виконуватись будівельні роботи, перебувають особи, які перешкоджають виконання позивачем його зобовязань, виникає ризик щодо неможливості виконання позивачем умов вищевказаного Договору.

Ухвалою від 08 травня 2015 року було закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо припинення заборони № 9891444 щодо відчуження нерухомого майна, а саме: домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані по вул. Янтарній, 17 у с. Новоолександрівка, Дніпропетровського району, що накладена на підставі ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду за справою № 804/19666/14, а також припинення обтяження № 7812065, що накладено на нежитлове приміщення № 2 по вул. Червона, 3 «а» на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі 200/20150/14-к.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене судом ухвалено проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без участі сторін.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

В процесі розгляду справи судом було встановлено, що 17 серпня 2014 року між ОСОБА_1 (підрядник) та ПП «МИХАИЛ» (замовник) було укладено Договір підряду на виконання будівельних робіт з переобладнання. Предметом цього договору було виконання будівельних робіт з переобладнання нежитлового приміщення по вул. Курчатова, 10 Д у м. Дніпропетровську.

Також, 10 грудня 2014 року між сторонами було підписано Додаткову угоду відповідно до змісту якої вбачалось, що підрядник зобов'язаний здійснити роботи з переобладнання наступного нерухомого майна: квартири АДРЕСА_5; квартири АДРЕСА_6; квартири № 32 корпус 2 по вул. Карла Лібкнехта, 1 у м. Дніпропетровську; домоволодіння № 2 по вул. Ласточкіна у м. Дніпропетровську; домоволодіння № 17 по вул. Янтарна, село Новоолександрівка Дніпропетровського району; квартири АДРЕСА_7.

Позивачем надано до матеріалів справи копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, щодо реєстрації права власності за ПП «МИХАИЛ» на:

- домоволодіння № 2 по вул. Ласточкіна у м. Дніпропетровську, загальною площею 373,0 кв.м., житловою площею 221,1 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомості 01);

- квартиру № 32 корпус 2 по вул. Карла Лібкнехта, 1 у м. Дніпропетровську, загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомості 01);

- квартиру АДРЕСА_6, загальною площею 83,2 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомості 01);

- квартиру АДРЕСА_5, загальною площею 57,6 кв.м., житловою площею 38,4 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомості 01);

- домоволодіння № 17 по вул. Янтарна, село Новоолександрівка Дніпропетровського району, загальною площею 376,1 кв.м., житловою площею 165,3 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомості 14);

- квартиру АДРЕСА_7, загальною площею 84,0 кв.м., житловою площею 65,1 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомості 01).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У відповідності зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним бажанням.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися і розпоряджатися своїм майном.

У своєму листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив наступне.

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обовязки, а й орієнтовно вказує на його зобовязання.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не повязана з використанням його властивостей.

Право користування власністю ? це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна (п. 1).

Відповідно до змісту п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV від 11.12.2003 є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, оскільки позивач не є власником майна, не володіє та не користується вищевказаним майном, то вимоги щодо усунення перешкод у користуванні обєктами нерухомості та зняття осіб з реєстраційного обліку, не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «МИХАИЛ» про зняття з реєстраційного обліку, усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.О. Циганков