Справа №488/15/15-ц 20.08.2015 20.08.2015 20.08.2015
Провадження №22-ц/784/2139/15 Головуючий першої інстанції Безпрозванний В.В.
Категорія - 27 Суддя-доповідач апеляційного суду Козаченко В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання Гордійчук С.С.,

без участі осіб, які беруть участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 травня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», Банк) про захист прав споживачів та стягнення депозитних коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з пізніше уточненим позовом до ПАТ «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу (депозиту), посилаючись на те, що 26 листопада 2013 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір № 6676 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» (далі - Договір), за яким вона передала відповідачу грошові кошти в розмірі 55000 гривень строком до 1 грудня 2014 року включно, зі сплатою 22 % річних від суми вкладу. У порушення умов договору після закінчення строку дії договору їй було повернуто Банком суму вкладу лише в розмірі 2811 грн. 08 коп.

Посилаючись на викладене та порушення її прав споживача, позивач просила стягнути з відповідача на її користь залишок не отриманих нею депозитних коштів у розмірі 53539 грн. 87 коп.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 травня 2015 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, просив скасувати вказане рішення та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча судові повістки їм вручені вчасно.

Вислухавши суддю - доповідача, дослідивши надані сторонами докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 16 ЦК України та ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу, подавши про це позов, підставами якого є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п. 5 ч. 1 ст. 119 цього ж Кодексу).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

На підставі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

В ч. 1 ст. 631 ЦК України вказано, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

З матеріалів справи вбачається, що 26 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір № 6676 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях, за яким вона передала відповідачу 55000 гривень строком до 1 грудня 2014 року включно, зі сплатою 22 % річних від суми вкладу.

1 грудня 2014 року Банком на рахунок позивача № НОМЕР_1 було зараховано суму вкладу в розмірі 55000 грн.

5 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача з заявою про видачу всієї суми вкладу єдиним платежем, на яку отримала відповідь за вих. № 05-2657432 від 16 грудня 2014 року про можливість отримати грошові кошти в касі або у банкоматах Банку без будь-яких обмежень.

Однак, за період з 1 по 9 грудня 2014 року ОСОБА_2, через щоденні обмеження відповідача щодо видачі готівкою коштів, було знято з вказаного рахунку лише 2811 грн. 08 коп. А залишок вкладу в сумі 53539 грн. 87 коп. позивачці банком не повернуто через його неплатоспроможність.

2 березня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 3 березня 2015 року по 2 червня 2015 року в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. А 8 квітня 2015 року, виконавчою дирекцією того ж Фонду було прийнято рішення № 71, яким строк дії тимчасової адміністрації було запроваджено з 3 березня по 2 вересня 2015 року включно. В наступному такий строк продовжено до 2 жовтня 2015 року.

Таким чином, дійсно зазначене рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 2 березня 2015 року «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» було прийнято вже після спливу трьох місяців після припинення строку дії депозитного договору.

Однак, процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 ст. 2 вказаного Закону визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. А відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

При цьому, за змістом ч. 5 ст. 36 зазначеного Закону, під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно в межах процедури ліквідації банку.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

З огляду на вищенаведене, статус ОСОБА_2, як кредитора у цій справі, спростовує помилковий і необґрунтований висновок місцевого суду про те, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення її позов про повернення депозиту підлягав задоволенню, оскільки з 3 березня 2015 року по день ухвалення оскарженого рішення на ОСОБА_2 поширюються обмеження щодо задоволення її вимог до ПАТ «Дельта Банк» під час запровадження у ньому тимчасової адміністрації, встановлені приписами п.1 ч. 5 ст. 36 вище названого Закону.

Крім того, пунктом 4 Перехідних положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року, який набрав чинності 12 серпня 2015 року, встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Цим же законом ч. 2 ст. 26 та ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» викладено в новій редакції: «Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною) ».

Ст. 27 : «Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Отже, на момент ухвалення оскарженого рішення відповідач вже не міг одноразово виплатити ОСОБА_2 53539 грн. 87 коп. коштів за договором банківського вкладу (депозиту), укладеному між ним та позивачкою 26 листопада 2013 року, оскільки тепер обов'язок повернення її банківського вкладу лежить на зазначеному вище Фонді за встановленою процедурою.

Однак, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані вимоги цивільного законодавства та зазначені обставини справи, які вказують на неможливість разового повернення Банком коштів за депозитним договором у період запровадження в Банку тимчасової адміністрації, а тому помилко ухвалив рішення про задоволення позову.

За таких обставин, відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України оскаржене рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 травня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: