Справа № 2-487/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2010 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Свірідової В.В.

при секретарі Дмитраш І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ЗАТ «Страхова компанія «Партнер», третьої особи ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, -

у с т а н о в и в:

09 вересня 2009 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ЗАТ «Страхова компанія «Партнер», третьої особи ОСОБА_3 про стягнення коштів-страхового відшкодування в розмірі 5 321 грн. 88 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 10.03.2009 року о 09.00год. на вул.Шевченка 335 в м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2, який належить позивачці ОСОБА_1 і за кермом якого, на законній підставі , знаходився позивач ОСОБА_2 Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27.03.2009 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 ОСОБА_2.

На момент вчинення ДТП цивільна відповідальність водія автомобіля була застрахована у відповідача ЗАТ «Страхова компанія «Партнер» і відповідно до якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує , у встановленому цим Законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

Оскільки ЗАТ «Страхова компанія «Партнер» не вживалось жодних заходів для відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 4 842.10грн., і яка була визнана відповідачем, про що було зроблено відмітку в рахунку на оплату №3 від 11.03.2009 року, позивачі були змушені звернутись за захистом своїх прав до суду.

Просять ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму основного боргу в сумі 4 842 10 гривень, пеню в сумі 362, 95 гривень, суму інфляційних коштів 67, 87грн та суму пені 3%річних 48, 96грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, давши аналогіччні пояснення, зазначені в позові.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, представив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду письмове пояснення на позов та клопотання про розгляд справи у відсутності представника ЗАТ «Страхова компанія «Партнер». Суд вважає за можливе заслухати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів у справі.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні 20.01.2010 року позов визнав, в останне судове засідання не зявився та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. (а.с.58).

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачів, третьої особи, свідка ОСОБА_5, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10.03.2009 року на вул.Шевченка 335 в м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2, який належить позивачці ОСОБА_1 , і за кермом якого , на законній підставі, знаходився позивач ОСОБА_2 (а.с.9-10).

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27.03.2009 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 ОСОБА_2. (а.с.8).

На момент вчинення ДТП цивільна відповідальність водія автомобіля була застрахована ОСЦПВ (поліс №ВС0813183) у відповідача ЗАТ «Страхова компанія «Партнер».(а.с.14-15).

Відповідально до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-1У, щодо відшкодування шкоди, заподіяної третій особі вказано, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи .

В результаті ДТП транспортному засобу „ ЗАЗ ДЕУ Ланос, що належить ОСОБА_1 на правах власності , заподіяні технічні пошкодження, на суму 4 842 10 грн., що підтверджується Актом здачі прийняття робіт №1 від 31 березня 2009 року. (а.с.16-17) .

Зазначену дорожньо-транспортну пригоду та суму заподіяної шкоди у внаслідок ДТП визнано ЗАТ «Страховою компанією «Партнер», про що було зроблено відмітку в Рахунку на оплату №3 від 11 березня 2009 року (а.с.16-17)

Дані обставини підтверджуються письмовими доказами у справі, які долучені до матеріалів справи.

Судом не приймаються до уваги письмові заперечення відповідача(а.с.40-43) в частині того, що ОСОБА_2 в своїй заяві щодо способу отримання страхового відшкодування не було зазначено спосіб отримання страхового відшкодування.

Оскільки дані письмові заперечення спросотовуються письмовими доказами у справі, а саме заявою позивачів (а.с. 12), де зазначено на який рахунок необхідно страховій організації перерахувати кошти.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, який станом на березень квітень 2009 року займав посаду заступника управління ЗАТ „СК Партнер в судовому засіданні зазначив, що особисто відбирав від позивачки ззазначену вище заяву , яку скеровував електронною поштою до страхової компанії.

Отже, на підставі наведеного вище, заперечення відповідачів не заслуговують на уваги та суд їх вважає безпідставними.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що шкода заподіяна майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що заподіяла шкоду.

Стаття 1187 ЦК України передбачає, що юридичні особи і громадяни, діяльність яких повязана з підвищеною небезпекою для тих, що оточують ( використання транспортних засобів, механізмів, електричної енергії) зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або наміру потерпілого.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

З відповідача слід стягнути в користь позивачів суму основного боргу- 4 842 грн.10 коп., пеню в сумі 362, 95 гривень за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, суму інфляційних коштів - 67, 87грн. та суму пені 3% річних 48,96грн.,а всього 5 321,88 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача в користь позивачів судові витрати в розмірі 173 грн.21коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11 60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 652, 1166, 1187 ЦК України, Закону України „ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів„ від 01.07.2004 р. № 1961-1У, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ЗАТ «Страхова компанія «Партнер» в користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 кошти в розмірі 5 321,88 грн.

( пять тисяч триста двадцять одна) гривня 88коп. та судові витрати по справі судовий збір в сумі 53,21 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн., а всього 5 495 грн.09коп.( пять тисяч чотириста девяносто пять гривень 09 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_6