Справа № 305/1871/15-ц
Провадження по справі 2/305/1121/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчука В.Е.

з участю: секретаря - Орос С.Ю.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівсько-Полянської сільської ради, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивує тим, що після смерті 22 квітня 2011 року дідуся позивачки, ОСОБА_2, залишилося спадкове майно, житловий будинок №783, що розташований у селі Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області. Зазначений будинок до відкриття спадщини фактично належав на праві приватної власності в цілій частині ОСОБА_2 Однак, як зясувалось після смерті спадкодавця, первинна реєстрація прав власності на зазначене спадкове майно за життя ОСОБА_2 проведена не була. При житті останній склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті житловий будинок №783 з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Косівська Поляна, Рухівського району, заповів позивачці ОСОБА_1 Зазначений заповіт є чинним, однак, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивачка, як спадкоємець за заповітом, фактично не має можливості оформити своє право власності на дане спадкове майно. У звязку з наведеним позивачка просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок №783, загальною площею 68,06 кв.м., житловою площею 32,74 кв.м., що розташований у селі Косівська Поляна Рухівського району, Закарпатської області.

Позивачка, ОСОБА_1 в ході розгляду справи підтримала позовні вимоги та просить позов задовольнити.

Представники відповідачів, Косівсько-Полянської сільської ради та Рахівського районного управління юстиції в особі реєстраційної служби, в судове засідання не з'явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника та визнання позовних вимог.

Заслухавши позивачку та дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 22 квітня 2011 року.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно - житловий будинок №783 з прилеглими до нього надвірними спорудами, що знаходиться в с.Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, і відносно якого останній розпорядився шляхом складення заповіту 27.05.2004 року. Згідно даного заповіту ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, сінокіс, що знаходиться в селі Косівська поляна, №783, Рухівського району Закарпатської області.

Зазначений заповіт, згідно витягу зі Спадкового реєстру №28294949 від 07.10.2015 року, є чинний.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом, відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №783 в с.Косівська Поляна, Рахівського району, виданої техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3, спадковий будинок побудований у 1975 році. Загальна площа приміщень будинку складає 68,06 кв.м., у тому числі житлова 32,74 кв.м., а інвентаризаційна вартість становить 45879 гривень.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно довідки виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 2025 від 09.09.2015 року, житловий будинок № 783 з господарськими будівлями та спорудами, згідно погосподарської книги №10, значився за померлим Лем баком С.І., а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Однак, в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Те, що ОСОБА_1 прийняла спадщину підтверджується довідкою виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рухівського району №2026 від 09.09.2015 року, з якої вбачається, що позивачка зареєстрована за адресою с.Косівська-Поляна, 783, постійно проживала разом зі своїм дідусем ОСОБА_2 у зазначеному будинку до його смерті і вели разом спільне домашнє господарство.

Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини вона постійно проживала зі спадкодавцем та не заявляла про відмову від спадщини.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачами не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, мешканкою с.Косівська Поляна, 783, Рахівського району, Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, право власності на житловий будинок №783, загальною площею 68,06 кв.м., житловою площею 32,74 кв.м., розташований в с.Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.