У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, третя особа - Ленінська районна у місті Дніпропетровську рада, про встановлення факту родинних відносин за касаційною скаргою Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаною вище заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона є троюрідною племінницею ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області, для вирішення питання про прийняття спадщини.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 липня 2014 року заяву задоволено. Встановлено, що ОСОБА_3, 1977 року народження, є троюрідною племінницею ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області і є родичем шостого ступеню споріднення.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, Ленінська районна у місті Дніпропетровську рада, звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28 січня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради з підстав, передбачених ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі Ленінська районна у місті Дніпропетровську рада, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження, установленого ч. 1 ст. 294 ЦПК України при оскарженні рішення суду, проте заявником порушено клопотання про поновлення цього строку із зазначенням підстав для його поновлення, які суд визнав неповажними та запропонував вказати інші підстави для поновлення строку, проте такі поважні підстави не наведені.

До таких висновків апеляційний суд дійшов із порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2085/ed_2012_02_21/T041618.html?pravo=1> апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1836/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, ч. 3 ст. 294 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2085/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1> апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі наявності поважних причин пропущення цього строку.

Як убачається з матеріалів справи, з апеляційною скаргою на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 липня 2014 року Ленінська районна у місті Дніпропетровську рада звернулася до суду 12 грудня 2014 року (а не 16 грудня 2014 року, як зазначив суд), здавши скаргу на пошту, тобто поза межами строку, встановленого законом.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, визнавши підстави для поновлення пропущеного строку неповажними, та надано заявнику строк для усунення недоліків та наведення інших підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, а ухвалою суду від 28 січня 2015 року - відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Також відповідно до положень ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Визнавши причину пропуску строку на апеляційне оскарження неповажною, апеляційний суд не врахував, що заявник є органом державної влади і згідно з Положенням «Про Державну казначейську службу України», затвердженої Президентом України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, лише казначейство здійснює через систему електронних платежів Національного банку України касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів. З урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2014 року № 65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» Ленінська районна у місті Дніпропетровську рада не могла вчасно оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги. Посилаючись на вказане, заявник просив поновити строк апеляційного оскарження.

При цьому апеляційний суд не звернув уваги на те, що норми ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Крім того, судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України та закріплених у ст. 13 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду в силу вимог ст. 342 ЦПК України не може вважатись законною й підлягає скасуванню, а справа - направленню до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 28 січня 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик