У Х В А Л А
04.09.2015 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Домніцького В.В.
при секретарі судового засідання Єфремової М.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.
З метою забезпечення поданого позову представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просить суд накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, а також на рахунки, належні ОСОБА_2 в межах суми заборгованості в розмірі 6 355 632,00 грн. Крім того, просить суд також заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам відчужувати, обтяжувати у будь-який спосіб, передавати іншим особам у володіння майно, яке належить ОСОБА_2 в межах ціни позову 6 355 632,00 грн., а також вчиняти будь-які правочини щодо відчуження, обтяження майна, право власності на яке належить ОСОБА_2 в межах суми заборгованості в розмірі 6 355 632,00 грн., оскільки невжиття вказаних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступних висновків.
Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим кодексом, якщо невжиття зазначених заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.
Приймаючи до уваги, що невжиття вказаний вище заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд прийшов до висновку про необхідність вжити заходи забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на майно, належне відповідачу в межах заявленої ціни позову та заборони вчиняти певні дії щодо такого.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 151-153, 208, 210, 293 ЦПК України, суд,
Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Копію ухвали для виконання направити до державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, а також для відома сторонам по справі.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий В.В. Домніцький