№ производства 2/646/2162/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Васильєвої О.О.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4 банк України, АТ « ДельтаБанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

Позивач ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4 України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, в обґрунтування якого зазначила, що 25 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір про отримання позивачем кредиту у сумі 27760, 00 доларів США. Позивач зазначає, що право власності зазначених коштів на нього не перейшло, валютний рахунок, на який би поступали 27760,00 доларів США на його ім'я не відкривався, і взагалі, вважає, що банк не міг здійснювати операції з валютними коштами. Вказуючи на це, позивач звернувся до відповідача з запитом від 26.08.2015 року та просив надати з питань у ньому зазначених, зокрема з приводу діяльності банку пов'язаної зі здійсненням валютних операцій, але відповіді на свій запит не отримав. Посилаючись на вказані обставини, на положення Цивільного Кодексу України, позивач просив суд визнати бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на його запит протиправною та зобовязати банк надати позивачу інформацію на запит від 26.08.2015 року.

В судове засідання позивач та представник позивача не зявились. Від представника позивача до суду надано клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, надав до суду письмові пояснення.

Представник третьої особи ОСОБА_4 Банку України в судове засідання не з'явився, виконуючий обов'язки начальника управління ОСОБА_4 банку України в Харківській області, надав до суду письмові пояснення, справу просив розглядати за відсутності представника НБУ на підставі наданих пояснень.

Представник третьої особи АТ «Дельта Банк» у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи, надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності вказаних осіб, оскільки останні були повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

У позовній заяві позивач наголошує на неотриманні відповіді на вищезазначений запит.

Судом достовірно встановлено, що відповідно до копії договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 26.05.2008 року між сторонами по справі (АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір про надання позивачу 27760,00 доларів США.

Згідно копії запиту про надання інформації від 26.08.2015 року (а.с.12), ОСОБА_5, який діяв від імені ОСОБА_3, звернувся до відповідача із запитом про інформацію та просив надати йому інформацію, що стосується укладеного ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсиббанк» договору № НОМЕР_1.

Як вбачається із заперечення представника АТ "УкрСиббанк" проти позову, відповідь на зазначений запит за вих. № 30-21/444480 було направлено банком на адресу представника позивача - ОСОБА_5 13.10.2015 року.

Зі змісту наданої банком відповіді випливає, що інформацію, яку намагався отримати представник позивача, згідно до положень ст.60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відноситься до банківської таємниці. Порядок розкриття такої інформації визначений у ст.62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Правилами зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженими Постановою правління НБУ № 267 від 14.07.2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.13) до зазначеного запиту на підтвердження своїх повноважень ОСОБА_5 було надано довіреність від ОСОБА_3

Відповідно до положень статті 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Статтею 1003 Цивільного Кодексу України встановлено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

З аналізу зазначених норм вбачається, що повноваження представника особи чітко встановлюються довіреністю, представник має право на вчинення тільки тих дій від імені довірителя, які передбачені довіреністю.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги зміст довіреності, яка була надана до запиту на інформацію і визначала повноваження ОСОБА_5, який підписав запит від 26.08.2015 року, остання не містила інформації щодо надання ОСОБА_5 повноважень на отримання інформації, яка містить банківську таємницю стосовно ОСОБА_3, в тому числі і інформації, що повязана з питаннями укладання кредитного договору (підтверджень правомочності сторін договору). Згідно змісту довіреності ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_5 лише щодо вчинення юридичних дій від її імені, як особи, що приймає участь у розгляді судової справи.

Згідно до положень ст. 62 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками , в тому числі, на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи.

Згідно до положень Глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, письмовий запит та/або дозвіл клієнта про розкриття інформації, що містить банківську таємницю і власником якої є такий клієнт, складається за довільною формою. Письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги положення статті 3 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в зв'язку з тим, що судом не встановлено порушення прав позивача з боку банку на отримання інформації і за для реалізації права на інформацію позивач не позбавлений можливості самостійно звернутися до банку з відповідною заявою, або ж через свого представника, повноваження якого будуть належним чином підтвердженні згідно вимог Цивільного Кодексу України.

Фіксування процесу технічними засобами, відповідно до положень статті 197 ЦПК України, не здійснювалось.

Керуючись статтями 10,11,60,209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4 банк України, АТ «ДельтаБанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.О. Васильєва