У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

21 грудня 2015 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Подана заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення підлягає залишенню без руху, так як вона не відповідає вимогам ст. ст. 119, 258 ЦПК України.

В порушення вимог ч. 1 п. 1 та п. 3 ст. 258 ЦПК України, заявник в своїй заяві:

- не зазначив, які саме факти він просить встановити, вказує лише, що суду слід підтвердити, те що викладено в доданих ним копіях документів;

- не вказав з якою метою він просить встановити факти, що мають юридичне значення;

- не зазначив докази, що підтверджують факти.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.3 вищевказаної постанови, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до вимог ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Також, відповідно ч.4 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що суддя при проведенні підготовчих дій зобовязаний зясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи та підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог.

Зокрема, в заяві повинні бути зазначені заінтересовані особи, інтересів яких стосується така заява, які є обовязковими учасниками процесу окремого провадження, до заяви повинні бути надані копія заяви та доданих до неї документів для заінтересованих осіб.

Крім того, в порушення вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України, заявник не додав до заяви документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1218,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який слід сплатити заявнику становить 243 грн. 60 коп.

В заяві ОСОБА_1 вказав, що він звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

3) позивачі - у справах про стягнення аліментів;

4) позивачі - у справах щодо спорів, повязаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, повязаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, повязаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сімї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів;

10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

11) виборці - у справах про уточнення списку виборців;

12) військовослужбовці, військовозобовязані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, повязаних з виконанням військового обовязку, а також під час виконання службових обовязків;

13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав;

14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

15) фізичні особи (крім субєктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобовязань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, повязаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19,20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Оскільки заявник не подав суду доказів, на підтвердження того, що в нього є пільга по сплаті судового збору, яка передбачена в ст. 5 вказаного Закону, отже підстав для звільнення його від сплати судового збору немає.

За таких підстав, заявнику слід надати термін для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення- залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків заяви 5 (п»ять) днів з дня отримання даної ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_2