Справа № 635/8879/15-ц
Провадження № 2/635/3914/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Височанської селищної рада Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

позивачі звернулися до суду з позовом та просять встановити факт належності ОСОБА_4 заповіту, що посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 12 червня 1987 року, реєстр № 1-1242 від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_4; визнати за кожним з позивачів право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 56,40 кв. м., житловою площею 38,90 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами: льох літ. «ап», літня кухня літ. «Б», літ. «Б1», тамбур літ. «б», сходи на горище літ. «а3», «б1», альтанка літ. «Е», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «Й», навіс літ. «К», сарай літ. «В», ганки літ. «а2», літ. «в», огорожі № 5 - № 8, зливна яма літ. «Ж», літ. «Ж1», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що рішенням виконкому Березівської селищної ради депутатів трудящих від 10 травня 1951 року, протокол № 13, діду позивачів - ОСОБА_5 виділена присадибна земельна ділянка розміром 0,12 га під будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1. Рішенням виконкому Харківської районної ради № 185 від 15 березня 1952 року ОСОБА_5 виділено в безстрокове користування присадибну ділянку розміром 1200 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1. 21 квітня 1952 року між виконкомом Харківської районної ради депутатів трудящих та ОСОБА_5 укладено договір на право забудування і безстрокового користування земельною ділянкою площею 1200 кв.м. за вищевказаною адресою, який посвідчений Другою міською держнотконторою міста Харкова 25 квітня 1952 року, реєстр № 10/65/ІІ. Житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 Височанської селищної ради Харківського району Харківської області збудований ОСОБА_5 на його власні кошти, його працею, є об'єктом його приватної власності. Після закінчення будівництва право власності на спірний житловий будинок в цілому зареєстровано за ОСОБА_5 в Харківському МБТІ, 26 лютого 1980 року, реєстр № 37, на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Другою міською нотаріальною конторою міста Харкова 25 квітня 1952 року, реєстр № 6294. Згідно даних поточної інвентаризації на час звернення до суду до складу житлового будинку АДРЕСА_1 за вказаною адресою входять наступні будівлі: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 56,40 кв.м, житловою площею 38,90 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: льох літ. «ап», літня кухня літ. «Б», «Б1», тамбур літ. «б», сходи на горище літ. «а3», «б1», альтанка літ. «Е», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «Й», навіс літ. «К», сарай літ. «В», ганки літ. «а2», «в», огорожі «№5 - №8», зливна яма літ. «Ж», «Ж1»; самочинне будівництво на земельній ділянці відсутнє. ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5 помер. За життя він залишив заповіт, яким усе належне йому майно заповів своїй дочці ОСОБА_4. При цьому у заповіті ОСОБА_5, що посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 12 червня 1987 року, реєстр № 1-1242 допущена помилка та прізвище спадкоємиці вказано неправильно - «ОСОБА_4», замість правильного - «ОСОБА_4» у відповідному відмінку. Також після смерті ОСОБА_5 спадкоємицєю залишилися його дружина - бабуся позивачів ОСОБА_8, яка мала право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на день смерті спадкодавця була непрацездатною за віком, пенсіонеркою, їй виповнилося 64 роки. У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_4 і ОСОБА_8 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки постійно проживали у спірному будинку, користувалися ним, робили ремонти, сплачували комунальні платежі, обробляли земельну ділянку, від прийняття спадщини ніхто з них не відмовлявся. З урахуванням заповіту спадкодавця, наявності спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, прийняття спадщини обома спадкоємцями та належності спірного житлового будинку спадкодавцю в цілому, ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом, як обов'язкова частка у спадщині, повинно належати 1/3 частина спірного житлового будинку (1/2 х 2/3), а ОСОБА_4, в порядку спадкування за заповітом, - відповідно 2/3 його частини (1 - 1/3). Однак, ніхто з них за своє життя своїх спадкових прав не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_8. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після її смерті залишилася донька померлої - мати позивачів ОСОБА_4, яка після смерті своєї матері у встановлений законом шестимісячний строк спадщину прийняла фактично, оскільки продовжувала проживати у спірному будинку, користуватися ним, робити поточні ремонти, сплачувати комунальні платежі, обробляти земельну ділянку, від прийняття спадщини не відмовлялася. Таким чином, ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті її батьків повинен належати весь спірний будинок в цілому, а саме - 2/3 частини в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 і 1/3 частина в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8, але за життя своїх спадкових прав ОСОБА_4 так і не оформила. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_8. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті залишилися чоловік померлої - батько позивачів ОСОБА_3 та діти померлої ОСОБА_1, ОСОБА_2 Батько позивачів ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте в оформленні спадкових прав позивачам відмовлено та запропоновано звернутися до суду, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в свій час не оформили своїх спадкових прав на спірний житловий будинок, відсутнє свідоцтво про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та через помилки в написанні прізвища ОСОБА_4 в заповіті ОСОБА_5 За вказаних обставин позивачі змушені звернутися до суду з позовом.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, також просили розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивачів не заперечував, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу за його відсутності.

Представник Височанської селищної рада Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій проти позову не заперечував; просив розглядати справу за його відсутності.

Суд розглянувши заяву позивачів, відповідачів, дослідивши докази по справі приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

При вирішенні питання про встановлення факту належності ОСОБА_4 заповіту ОСОБА_5, з'ясовано, що заповітом, що посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 12 червня 1987 року, реєстр № 1-1242, ОСОБА_5 все належне йому майно заповів дочці прізвище ім'я та по-батькові якої вказано «ОСОБА_4» у відповідному відмінку.

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_1, що видане виконавчим комітетом Березівської селищної ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області УРСР 01 червня 1954 року, де текст виконано російською мовою, вказано, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками записано: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_8, запис № 25 від 01 червня 1954 року.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, що видано 13 вересня 1975 року Височанським селищним ЗАГСом Харківського району Харківської області, де текст виконано російською мовою, вказано, що 13 вересня 1975 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_4» (українською мовою «ОСОБА_4»), запис № 103 від 13 вересня 1975 року.

Аналізуючи, надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що заповіт, що посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 12 червня 1987 року, реєстр № 1-1242, відповідно до якого ОСОБА_5 все належне йому майно заповів дочці, прізвище якої замість правильного «ОСОБА_4» вказано неправильно «ОСОБА_4» - належить ОСОБА_4, тому вимоги позивачів про встановлення факту, що має юридичне значення, належність правовстановлюючого документу - підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що за архівними матеріалами Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в БТІ зареєстровано в цілому за ОСОБА_5 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Другою Міською Нотаріальною конторою міста Харкова 25 квітня 1952 року, реєстр № 6294, про що також свідчить реєстраційне посвідчення, видане начальником бюро технічної інвентаризації 26 лютого 1980 року, записане в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 37.

За матеріалами технічної інвентаризації, станом на 08 червня 2015 року на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 розташовано: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 56,40 кв.м, житловою площею 38,90 кв.м, льох літ. «ап», літня кухня літ. «Б», «Б1», тамбур літ. «б», сходи на горище літ. «а3», «б1», альтанка літ. «Е», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «Й», навіс літ. «К», сарай літ. «В», ганок літ. «а2», «в», огорожа «№5 - №8», зливна яма літ. «Ж», «Ж1»; самочинне будівництво на земельній ділянці відсутнє, про що свідчить інформація Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 94 від 08 червня 2015 року.

Технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, виготовлений Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 08 червня 2015 року на ім'я ОСОБА_5.

Також на підтвердження вказаних обставин суду надано наступні докази:

Витяг з протоколу № 13 засідання виконавчого комітету Березівської селищної ради депутатів трудящих від 10 травня 1951 року, відповідно до якого вирішено виділити ОСОБА_5 земельну ділянку під забудову житлового будинку у АДРЕСА_1, в розмірі 0,12 га;

Акт представника Березівської селищної ради депутатів трудящих від 15 травня 1951 року про відвід ОСОБА_5 земельної ділянки у АДРЕСА_1, в розмірі 0,12 га під будівництво житлового будинку відповідно до схеми;

Копії проектів будинку АДРЕСА_1;

Рішення виконавчого комітету Харківської районної ради депутатів трудящих № 185 від 15 березня 1952 року про виділення присадибної ділянки ОСОБА_5, відповідно до якого останньому у безстрокове користування виділено присадибну земельну ділянку площею 1200 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1;

Договір на право забудови та безстрокове користування земельною ділянкою, укладений 21 квітня 1952 року між виконавчим комітетом Харківської районної ради депутатів трудящих та ОСОБА_5, посвідчений 25 квітня 1952 року Другою Міською Нотаріальною конторою міста Харкова 25 квітня 1952 року, реєстр № 10/65/ІІ, відповідно до умов якого виконавчий комітет відводить забудовнику ОСОБА_5 земельну ділянку площею 1200 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, а останній зобов'язується збудувати до 20 травня 1955 року житловий одноповерховий будинок, житловою площею 38,3 кв.м., в кількості 2 кімнат, сарай та дворову вбиральню.

Довідка виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області № 915/02-26 від 17 листопада 2015 року, відповідно до якої станом на 17 листопада 2015 року АДРЕСА_1 є однією і тією ж адресою: «АДРЕСА_1»; АДРЕСА_1 відсутня; у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області відсутня інформація щодо документу про прийняття змін назви вулиці та дати прийняття.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_9, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3, що видане ІНФОРМАЦІЯ_9 Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 171 від ІНФОРМАЦІЯ_9.

Після смерті ОСОБА_5, спадкоємицею за законом залишилася його дружина ОСОБА_8, про що свідчать відомості Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4, сформований 18 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції у Харківській області, відповідно до якого 26 лютого 1946 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, прізвище дружині після державної реєстрації шлюбу змінено на «ОСОБА_8» та спадкоємицею за заповітом - його донька ОСОБА_4.

Відповідно до записів у будинковій книзі, адреса будинку: АДРЕСА_1, є зареєстрованим місцем проживання зокрема, ОСОБА_8 та ОСОБА_4.

Відповідно до листа № 3739/02-14 від 09 грудня 2015 року, першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, на час смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1, в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця до держнотконтори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався; свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала.

Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 535 ЦК України в редакції 1963 року неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Спадкодавець ОСОБА_5 помер у 1988 році, в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 розповсюджується дія саме цього закону.

Враховуючи, що суд, визнав доведеним, що заповітом, який посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 12 червня 1987 року, реєстр № 1-1242, ОСОБА_5 все належне йому майно заповів дочці ОСОБА_4, тому приходить до висновку, що останній після смерті батька ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом належить 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Аналізуючи вказані вище докази суд також приходить до висновку, що спадкоємиці першої черги за законом ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті чоловіка ОСОБА_5, як непрацездатній дружині померлого належить обов'язкова частка у спадщині (не менше двох третин частки, яка належала б спадкоємиці при спадкоємстві за законом ) в розмірі 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_10, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4, що видане 24 квітня 1989 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 85 від 24 квітня 1989 року. Спадщина яка залишилась після її смерті складається з 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_8 залишилась її донька ОСОБА_4.

Родинний зв'язок між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 підтверджується: даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, що видане виконавчим комітетом Березівської селищної ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області УРСР 01 червня 1954 року, на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 де її батьками записані: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_8, запис № 25 від 01 червня 1954 року (виконано російською мовою); даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, що видано 13 вересня 1975 року Височанським селищним ЗАГСом Харківського району Харківської області, де вказано, що 13 вересня 1975 року між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, укладено шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_4» (російською мовою), запис № 103 від 13 вересня 1975 року.

Відповідно до листа № 3739/02-14 від 09 грудня 2015 року, Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, на час смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1, в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавиці до держнотконтори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався; свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала.

Відповідно до листа Харківського обласного державного нотаріального архіву № 2231/01-20 від 31 серпня 2015 року, за наявними в архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за 1988-2000 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємців ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, які на день смерті постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1 до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалися.

Спадкодавиця ОСОБА_8 померла у 1989 році, в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після її смерті розповсюджується дія саме цього закону.

Таким чином, судом встановлено, що 1/3 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8, оскільки ОСОБА_4 після смерті матері фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, продовжувала проживати у спірному будинку, користуватися ним, від прийняття спадщини не відмовлялася.

Враховуючи викладене суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті батьків належить житловий будинок АДРЕСА_1, в цілому, а саме - 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 за вищевказаною адресою належить ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 та 1/3 частина вказаного житлового будинку належить ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_8, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 08 квітня 2015 року, запис № 5853 від 08 квітня 2015 року.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 залишилися її чоловік ОСОБА_3 та діти померлої: донька ОСОБА_1, син ОСОБА_2.

Родинний зв'язок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, що видано 13 вересня 1975 року Височанським селищним ЗАГСом Харківського району Харківської області, запис № 103 від 13 вересня 1975 року.

Родинний зв'язок ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підтверджується: даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_6, що видане Височанським селищним ЗАГСом Харківського району Харківської області 12 травня 1976 року, на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, де її батьками записані: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_4, запис № 70 від 12 травня 1976 року; даними свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7, що видано 27 березня 1999 року виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, де вказано, що 27 березня 1999 року між ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, укладено шлюб, після одруження дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1», запис № 12 від 27 березня 1999 року.

Родинний зв'язок ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_8, що видане Височанською селищною радою Харківського району Харківської області 10 березня 1982 року, на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, де його батьками записано: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_4, запис № 29 від 10 березня 1982 року.

Відповідно до листа № 3739/02-14 від 09 грудня 2015 року, Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, на час смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1, в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавиці до держнотконтори з заявою про відмову від спадщини звернувся чоловік спадкодавці - ОСОБА_3, інші заяви до держнотконтори не надходили; свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала.

Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 3255/02-14 від 03 листопада 2015 року, ОСОБА_1 в зв'язку з провадженням по спадковій справі № 379/2015 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8, яка на день смерті постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1, для вирішення питання можливості оформлення спадкових прав на частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованих за вищевказаною адресою запропоновано звернутися до суду, оскільки не наданий документ, що стверджує факт шлюбних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Також в якості доказів суду надано: витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40296811, сформований Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 05 травня 2015 року; копія паспорту громадянина України та картки платника податків на ім'я позивача ОСОБА_1; копія паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім'я позивача ОСОБА_2; копія паспорту громадянина України на ім'я відповідача ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, і прийняли спадщину після смерті померлої, оскільки на час відкриття спадщини проживали постійно із спадкодавицею та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не зверталися до нотаріальної контори з заявами про відмову від спадщини, за вказаних обставин, суд задовольняє вимоги позивачів про визнання права власності у повному обсязі та визнає за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності за кожним на ? частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 56,40 кв.м., житловою площею 38,90 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: льох літ. «ап», літня кухня літ. «Б», літ. «Б1», тамбур літ. «б», сходи на горище літ. «а3», «б1», альтанка літ. «Е», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «Й», навіс літ. «К», сарай літ. «В», ганки літ. «а2», літ. «в», огорожі №5 - №8, зливна яма літ. «Ж», літ. «Ж1», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8. При цьому, суд також враховує, що відповідач ОСОБА_3 відмовився у встановленому законом порядку від спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 та проти задоволення вимог позивачів не заперечував.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212-215, 234, 256 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1218, 1258, 1261, 1267, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 529, 535, 549 ЦК України в редакції 1963 року , суд,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - повністю задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення: належність ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, заповіту ОСОБА_5 на ім'я дочки ОСОБА_4, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 12 червня 1987 року, реєстр № 1-1242.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності за кожним на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 56,40 кв.м., житловою площею 38,90 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: льох літ. «ап», літня кухня літ. «Б», літ. «Б1», тамбур літ. «б», сходи на горище літ. «а3», «б1», альтанка літ. «Е», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «Й», навіс літ. «К», сарай літ. «В», ганки літ. «а2», літ. «в», огорожі №5 - №8, зливна яма літ. «Ж», літ. «Ж1», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна