У х в а л а

7 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Донецької області від 5 березня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 5 березня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: стягнуто з публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (далі - ПАТ «ММК ім. Ілліча») на її користь 2 тис. 500 грн середнього заробітку за час затримки виплати індексації заробітної плати з компенсацією з утриманням ПАТ «ММК ім. Ілліча» із цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при їх виплаті. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у зазначеній справі з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

26 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Донецької області від 5 березня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 116, 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року, 18 і 25 березня, 15 квітня та 10 червня 2015 року і постанови Верховного Суду України від 21 січня та 1 квітня 2015 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 27 березня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд погодився з висновками судів про те, що відповідно до статті 117 КЗпП України середній заробіток за весь час затримки розрахунку визначається з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції вказаних норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, містяться такі висновки:

- в ухвалах від 26 листопада 2014 року, 18 березня, 15 квітня і 10 червня 2015 року касаційний суд, передаючи справи на новий судовий розгляд, зазначив про необхідність з'ясування наявності правових підстав для зменшення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку;

- в ухвалі від 25 березня 2015 року касаційний суд, скасовуючи рішення апеляційного суду, погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав, передбачених статтею 117 КЗпП України для зменшення розміру відшкодування за час затримки розрахунку.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Надані заявницею для порівняння постанови Верховного Суду України від 21 січня і 1 квітня 2015 року не можуть слугувати прикладом іншого за змістом судового рішення, ухваленого в подібних правовідносинах, у розумінні пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Донецької області від 5 березня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін

А.Г. Ярема