10.12.2015 Справа № 756/8096/15-ц
Справа ун. № 756/8096/15-ц
пр.№2-/756/4230/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення грошових коштів та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ЖЕД № 508 про розподіл рахунку по оплаті комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення грошових коштів та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннямза адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що він є власником ? частини квартири АДРЕСА_1 в якій постійно проживає та є зареєстрованим. Відповідачка є співвласником квартири, якій належить по 1/4 частини квартири також в даній квартирі з нею зареєстрований син та які не проживають більше дванадцять років.

Позивач зазначає, що відповідачі добровільно покинули жиле приміщення та не цікавляся квартирою, не несуть витрат на її утримання, хоча комунальні послуги продовжують нараховуватись на кількість зареєстрованих осіб.

Позивачем за період з 2005 року по травень 2015р. сплачені за житлово - комунальні послуги кошти в розмірі 34 883,01грн., таким чином співвласники несуть витрати у загальних підставах, пов'язаних з утриманням будинку та придубинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Зазначені обставини порушують його право власності, в зв»язку з чим на підставі положень ст.ст.383, 450 ЦК України позивач звертається до суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В ході розгляду справи позивача підтримав пред»явлені позовні вимоги і просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти наданого позову заперечила посилаючись на його необґрунтованість та надала зустрічний позов відповідно до якого просила суд розділити особові рахунки по оплаті комунальних послуг на житлове приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 між сторонами.

В обґрунтування свого позову позивач зазначає вона є співвласником приватизованої однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 28,3 кв. м. Разом з нею в цій квартирі зареєстровані її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 позивач за первинним позовом. Між ними постійно виникають непорозуміння і сварки з питань витрат на сплату комунальних платежів. Згоди на розподіл особових рахунків та розподіл оплати за комунальні послуги між позивачем та відповідачем не досягнуто.

Позивач, посилаючись на статті 358,360 ЦК України,ст..179 ЖК України, просить суд розподілити особові рахунки між нею та відповідачем.

Позивач за первинним позовом в судовому засіданні проти зустрічного позову заперечив посилаючись на те, що всі витрати по сплаті житлово- комунальних послуг на протязі десяти років сплачує сам і жодного разу відповідачка не пропонувала йому повертати частину витрат або розділити особовий рахунок.

Представник третьої особи - ЖЕД № 508 у судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надала, явку представника не забезпечила.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністраціїу судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином до початку судового засідання надали заяву з проханням розглядати справи без участі їхнього представника.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первинний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1998 р. власниками квартири ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рівних долях.

Відповідно до довідки форми №3, виданої КП « керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району в м. Києві», в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Судом встановлено, що відповідач у справі не проживає в спірній квартирі понад 10 років., про що вона зазначила в судовому засіданні 10.12.2015року, а фактично проживає за адресо. АДРЕСА_1 оскільки між сторонами виникають постійні конфлікти та позивач за первісним позовом чинити перешкоди.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду доказів, що відповідають вимогам ст. 60 ЦПК України, які б підтверджували, що відповідач не проживає в спірній квартирі на протязі 10 років, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу даному факту.

Суд вважає, що позивач не навів переконливих доводів на обґрунтування обставин, які б стали підставою для визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням відповідачів зі спірної квартири, оскільки в судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі виникли неприязні взаємини, які самі по собі не можуть бути підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ.

Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Як вбачається зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереженні спільного майна, у сплаті податків, зборів, обов'язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Разом з тим, вирішити питання про поділ особових рахунків як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я, та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні.

Натомість, позовну вимогу про визначення конкретного порядку користування квартирою позивач, подаючи зустрічний позов не заявляв.

З огляду на те, що між сторонами по справі не досягнуто добровільної згоди щодо користування квартирою та не вирішено у судовому порядку питання виділення у користування позивачу за зустрічним позовом конкретної житлової площі, яка б підлягала оплаті за самостійним особовим рахунком, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав на даний час щодо розподілу особових рахунків між сторонами, а відтак відмовляє у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 293, суд, -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення грошових коштів та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ЖЕД № 508 про розподіл рахунку по оплаті комунальних послуг - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано Апеляційному суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя: О.М.Луценко