Провадження №2/522/4352/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення дії, яка порушує право, про усунення перешкод у користуванні спадковим майном і відновлення становища, яке існувало до порушення, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який неодноразово уточнювала та доповнювала, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення дії, яка порушує право, про усунення перешкод у користуванні спадковим майном і відновлення становища, яке існувало до порушення, посилаючись на те, що вона 29.01.2012 року померла її, позивачки, мати ОСОБА_6 Рахіль Мойсеївна, під час смерті якої біля померлої була тільки вона, позивачка, а вже потім зявився син померлої ОСОБА_3, який забрав материні гроші в загальній сумі 3500,00 доларів, а члени його родини почали виносити з квартири майно, цінні речі, що належали померлій ОСОБА_6 та їх з відповідачем ОСОБА_3 покійному батьку, й складати це майно в машину сина відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 З причин необхідності отримання відповідних лікарських довідок та організації поховання, вона, позивачка, не звернула увагу на те, що ОСОБА_3 та члени його родини почали пограбування квартири померлої й вивезли речі, щодо яких вона склала відповідний перелік майна. При цьому вона, позивачка, віддала ОСОБА_3 документи родини: свідоцтва про смерть їх батька ОСОБА_5, тітки ОСОБА_7, бабусі ОСОБА_8, архівну довідку дідуся ОСОБА_9 та інші документи. В день смерті матері, ввечері вона побачила, що з квартири були вивезені гроші та коштовності, які на її думку забрала ОСОБА_5.

Позивачка зазначила, що після смерті матері залишилася квартира №6 в будинку №9 по Щепному провулку в м.Одесі, в якій формально був прописаний ОСОБА_3, так як з 1976 року він проживав зі своєю сімєю за адресою: АДРЕСА_1, і не був членом родини мами, а в 1997 році мати ОСОБА_6 належну її, матері, двоюрідній сестрі ОСОБА_10, яку вона доглядала, трьохкімнатну квартиру передала синові ОСОБА_3 та його родині, виписала їх зі своєї квартири та тільки після цього приватизувала. Позивачка стверджує, що після похованні матері вона навідувалась в квартиру, перевіряла її стан, мала від квартири ключі й ще ключі мав ОСОБА_3, як син померлої, й ключі померлої він передав своїй донці ОСОБА_5

Позивачка зазначила, що, як їй стало відомо в процесі розгляду справи, 06.02.2012 року було відкрито спадкову справу після померлої ОСОБА_6 за заявою відповідача ОСОБА_3, й коли вона, позивача, зайшла до квартири, то побачила, що були вивезені посуд, склянки, крупи, пляшки з алкоголем, відключено холодильник. Коли 10.02.2012 року вона, позивачка, звернулася до ОСОБА_3 з проханням віддати свідоцтва про народження, то отримала відмову, й в той же день відповідач замінив двері у квартиру та встановив новий замок й відмовився надати їй ключі. При цьому, незважаючи на прибувший в квартиру наряд міліції, відповідач в присутності міліції категорично відмовився надати ключі, скандалив й заявив, що ніколи не пустить її, позивачку, в квартиру. Позивачка вказує, що саме з цього часу самоправними діями відповідача порушено її права на користування спадковою квартирою, та припинено доступ до майна померлої матері. Позивачка зазначає, що їй за законом належить ? частина спадкового майна згідно ст.1268 ЦК України, а відповідачу ОСОБА_3 ? частини спадкового майна, проте з причин судового спору за її, позивачки, позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним та нотаріального оформлення документів на спадкове майно ніхто із спадкодавців не має права погіршувати стан спадкового майна та користуватися і розпоряджатися майном померлих батьків, зокрема їх особистими речами, їх інтелектуальною власністю, архівами, сімейними фотографіями, сімейними реліквіями. Так із квартири були вивезені крупногабаритні меблі; відповідачем ОСОБА_4 здійснено перепланування та перебудування спадкової квартири; відключено автономне опалення спадковій квартирі, а влітку квартира знаходиться без вентиляції, тобто квартира знаходиться без необхідного температурного режиму, що призвело до пошкодження шпалер, стін, меблів; не збережено в належному стані майно в квартирі, в тому числі, дорогі меблі, антикварне піаніно, дорога імпортна швейна машинка, дорогий килим, антикварне нікельоване ліжко, вироби з кришталю, батьківська наукова література, тощо. При цьому відповідач ОСОБА_3самоправно уклав з ВАТ «Укртелеком» на своє імя договір, потім відмовився від телефонного звязку, який існував з 1949 року, пошкодивши телефонну мережу, відірвавши телефонний кабель, що є протиправною дією.

Позивачка вважає, що відповідач ОСОБА_3 та члени його родини - діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідачі за уточненим позовом від 06.10.2014 року (а.с.88-105. том 2), самоправно та незаконно привласнили спадкове майно, маючи на це лише право користування, чим спричинили їй, позивачці, матеріальну та моральну шкоду.

Позивачка просить суд:

- припинити протизаконні самоправні дії відповідачів відносно неї щодо перешкоджання їй користуватися спадковим майном;

- забезпечити можливість реалізації її законного права на користування спадковим майном;

- визначити факт незаконних дій по вивезенню (викраденню) меблів та речей, та визначити обєм і перелік незаконно вивезених меблів та речей;

- визначити факт незаконних дій по викраденню дорогоцінних речей та визначити обєм викрадених дорогоцінних речей;

- зясувати, які саме зміни сталися зі спадковими та іншими речами, які знаходилися в квартирі матері внаслідок самоправних дій відповідачів та які зміни відбулися з усім спадковим майном за весь час шляхом огляду доказів за їх місцезнаходженням з урахуванням даних у відповідності до переліку речей та пояснень свідків;

- визнати дії відповідачів протизаконними, самоправними та такими, що мають негативні наслідки для неї;

- визнати її права на користування спадковим майном порушеними з вини відповідачів та такими, що підлягають негайному відновленню;

- зобовязати відповідачів надати їй нові ключі від квартири, не перешкоджати в користування спадковим майном;

- зобовязати відповідачів відновити становище з усім спадковим майном, яке існувало до порушення;

- зобовязати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надати їй свідоцтва про смерть дідуся, бабусі, тітоньки, батька для створення нотаріально посвідчених копій з цих документів;

- стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 та представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 позов ОСОБА_2 не визнали, просили відмовити у його задоволені, пояснивши, що позивачка своїми діями, сварками та скаргами створила неможливі умови для спілкування і спільного користування спадковою квартирою й майном в цій квартирі. Відповідач ОСОБА_4 не заперечував того, що змінив вхідні двері до спадкової квартири, ключі від цих дверей позивачці не надав, крім того, він дійсно забрав у позивачки свідоцтва про смерть дідуся, бабусі, тітоньки, батька та не віддав їх, так як не хоче з нею бачитися й спілкуватися. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що квартира по заповіту належить тільки йому, а тому позивачку туди не пускає, також підтвердив, що в квартирі є частина речей та документи, а золота й антикваріату у квартирі не має.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України).

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 29.01.2012 року померла мати ОСОБА_6 Рахіль Мойсеївна, про що в Книзі реєстрації смертей 30.01.2012 року було зроблено відповідний актовий запис за №1016, й відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть.

Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є син померлої ОСОБА_3, на імя якого вона за життя 26.10.2010 року склала заповіт на належну їй квартиру №6 в будинку №9 по Щепному провулку в м.Одесі, та донька ОСОБА_2, як непрацездатна особа згідно ст.1241 ЦК України.

За заявою відповідача ОСОБА_3 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 була відкрита спадкова справа №4/2012 щодо майна ОСОБА_6, померлої 29.01.2012 року. Позивачка ОСОБА_12 також прийняла спадщину після смерті своєї матері, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса.

Таким чином, позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 набули право власності на спадкове майно після смерті своєї матері ОСОБА_6 в силу положень п.5 ст.1268 ЦК України, згідно яких незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та положень ч.3 ст.1296 ЦК України, згідно яких відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Звертаючись до суду з позовом позивачка обґрунтувала свої вимоги тим, що відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні спадковим майном, розпоряджаються цим майном, змінюють його, вивозять та викрадають.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталася до Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області із заявою зі скаргами на свого брата та його сина щодо самоправного заволодінням нерухомим майном - квартирою батьків за адресою: м.Одеса, пров.Щепний, 9 кв.6, та майном, що знаходиться в цій квартирі, й постановою від 27.03.2012 року їй було відмовлено в порушенні кримінальної справи (а.с.166-167, том.1).

Крім того, між позивачкою та відповідачем ОСОБА_3 розглядався судовий спір (справа №1522/12736/2012) про визнання заповіту недійсним (а.с.202-206, том.1).

Допитані в суді свідки пояснили наступне: свідок ОСОБА_13, пояснила, що вона як контролер Одесагаз, в березні 2012 року була в квартирі за адресою: м.Одеса, пров.Щепний, 9 кв.6, і в цій квартирі проводилися ремонтні роботи, були зрізані газові труби, відключено опалення. Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_1, ОСОБА_15 ОСОБА_16 пояснили, що в квартирі померлої ОСОБА_6 за її життя знаходилися старовинні меблі, піаніно, побутова техніка, наукова медична література; знали, що є у наявності золоті вироби.

При цьому суд виходить з того, що в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 не заперечував факту заміни вхідних дверей до квартири №6 в будинку №9 по Щепному провулку в м.Одесі, зміни дверного замка з ключами, й при цьому зазначив, що ключі позивачці не надав, й не впускає її до квартири. Також відповідач підтвердив той факт, що свідоцтва про смерть дідуся, бабусі, тітоньки, батька знаходяться у нього, ОСОБА_4, й зробити з них нотаріальні копії для позивачки він відмовляється.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.1,2,6 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою пятою цієї статті, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами,а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Нормами ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне зобовязати відповідача ОСОБА_3 забезпечити можливість реалізації законного права ОСОБА_2 на користування спадковим майном, визначеним у переліку майна (т. 2 а.с. 107-119) шляхом припинення самоправних дій щодо перешкоджання позивачці у користування спадковим майном; визнати право ОСОБА_2 на користування спадковим майном, що залишилося після смерті ОСОБА_6, померлої 29.01.2012 року; та зобовязати ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 свідоцтва про смерть дідуся, бабусі, тітоньки, батька для створення нотаріально посвідчених копій з цих документів, й ключі від квартиру №6 в будинку №9 по Щепному провулку в м.Одесі.

Стосовно решти позовних вимог позивачки щодо визначення факту незаконних дій по вивезенню (викраденню) меблів та речей, та визначення обєму і переліку незаконно вивезених меблів та речей; визначення факту незаконних дій по викраденню дорогоцінних речей та визначення обєму викрадених дорогоцінних речей; зясуванню, які саме зміни сталися зі спадковими та іншими речами, які знаходилися в квартирі матері внаслідок самоправних дій відповідачів та які зміни відбулися з усім спадковим майном за весь час шляхом огляду доказів за їх місцезнаходженням з урахуванням даних у відповідності до переліку речей та пояснень свідків; зобовязання відповідачів відновити становище з усім спадковим майном, яке існувало до порушення, суд дійшов наступного висновку.

Як вже зазначалося вище вимогами ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.ст.58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає за необхідне зазначити, що надані позивачкою письмові переліки майна, яке вона визначає, як спадкове майно, не підтверджені належними доказами наявності цього майна; як і не підтверджено належними доказами факти користування чи розпорядження цим майном відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Не надано позивачкою й вмотивованих доказів по факту викрадення дорогоцінних речей та їх обєму, що не може бути предметом розгляду в рамках цивільного судочинства, але це не позбавляє можливості позивачку звернусяз відповідними заявами до компетентних органів.

За таких обставин, оцінивши всі зібрані за справою докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення дії, яка порушує право, про усунення перешкод у користуванні спадковим майном і відновлення становища, яке існувало до порушення, підлягає частковому задоволенню, й лише в частині до відповідача ОСОБА_3, як до спадкоємця майна, щодо якого виник спір.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 578,70 гривень.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209, 212, 214-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення дії, яка порушує право, про усунення перешкод у користуванні спадковим майном і відновлення становища, яке існувало до порушення, - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3забезпечити можливість реалізації законного права ОСОБА_2 на користування спадковим майном шляхом припинення самоправних дій щодо перешкоджання ОСОБА_2 у користуванні спадковим майном, визнати право ОСОБА_2 на користування спадковим майном, що залишилося після смерті ОСОБА_6 Рахіль Мойсеївни, померлої 29.01.2012 року.

Зобовязати ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 свідоцтва про смерть дідуся, бабусі, тітоньки, батька для створення нотаріально посвідчених копій з цих документів, ключі від квартири №6 в будинку №9 по Щепному провулку в м.Одесі.

Стягнути з ОСОБА_3 стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 578,7 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя 15.12.2015