АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: Шумейко О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Болотова Є.В., Шаховій О.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю: представника відповідача ТОВ»ЛеруаМарлен Україна» - Кукуруза В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леруа Марлен Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілор» про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування завданої моральної шкоди.

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у вересні 2014 року він придбав у магазині мережі ТОВ «Леруа Марлен Україна» засоби захисту деревини від високих температур та вогню, а саме: « Вогне - біощит», виробником якого є ТОВ «Мілор», на загальну суму 11854 гривень. Позивач зазначав, що ним було прийнято рішення про купівлю самого цього товару після консультацій з працівником магазину та представником виробника, які його завірили, що даний товар відповідає усім заявленим на упаковці критеріям та має дуже високу якість. За своїми якостями придбаний позивачем товар повинен був захищати його житло від високих температур та вогню, проте після нанесення на дерев'яні елементи будівлі даних засобів останні стали причиною зміни кольору пофарбованими дерев'яними поверхнями, які стали зеленого кольору. Позивач звернувся до магазину з претензією щодо якості придбаного товару, однак співробітники відповідачів ухилялися від будь-яких контактів та вирішення цієї ситуації у позасудовому порядку. Позивачем самостійно проведено будівельно-технічне експертне дослідження, за результатом якого з'ясовано, що вартість заміни пошкоджених ділянок дерев'яної вагонки та декоративних елементів у будівлях, що розташовані в Київській області, Макарівський район, с. Мотижин, становить 88 483 гривни.

А тому просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку, на свою користь завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 88 483 гривни, витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження у розмірі 2000 гривень та 5000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, де ставив питання про його скасування та постановлення нового про задоволення позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта приймаючи участь у судових засіданнях підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представники відповідачів не визнали подану апеляційну скаргу та заперечували проти її задоволення.

Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи 17.12.2015 року, представник позивача та представник ТОВ « Мілор» в судове засідання не з'явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи в обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так судом першої інстанції при розгляді справи було встановлено, що 23 вересня 2014 року позивач придбав у будівельному гіпермаркеті TOB «Леруа Марлен Україна» «Вогне-біощит» 2 кг, вартістю 70 гривень.

Розчин «Вогне-біощит» є антисептиком, антипіреном для дерева, виробником якого є TOB «Мелор». Розчин «Вогне-біощит» призначений для захисту деревини від утворення плісняви, синяви, гниття, грибків, від займання та для знищення комах-шкідників. Даний препарат глибоко проникає в деревину, не змінює колір деревини, не перешкоджає фарбуванню та склеюванню деревини. Такі якості товару вказані на етикетці.

Згідно висновку будівельно - технічного (оціночно-будівельної) експертного дослідження № ЕД-1-1-142/14 складеного 23 жовтня 2014 року експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» ОСОБА_7 вартість заміни пошкодження ділянок дерев'яної вагонки в дерев'яних декоративних елементів у будівлях, що розташовані за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Мотижин, станом на момент проведення обстеження становила 88 483 гривень.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову правомірно виходив з того, що позивачем не було надано доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. А також зазначав, що під час зазначеного експертного дослідження експертом не вивчалися причини заміни кольору деревиною, а також не був встановлений причинно-наслідковий зв'язок між такою заміною кольору та застосуванням придбаного позивачем розчину антипіренів «Вогне-біощит». Обставини зміни кольору експертом прийняті до уваги зі слів позивача.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог позивачем надано не було. Хоча, згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір, колегія судді вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою позивач вказував на те, що 06.07.2015 року отримав висновок товарознавчого експертного дослідження № ЕД-1-6-207/15, де вказано, що внаслідок нанесення антипірену виробника TOB «Мілор» представлена на дослідження дерев'яна вагонка приймає вигляд мокрої поверхні з вираженим зеленуватим відтінком, що є не природним для деревини та не відповідає маркувальним даним, які вказані на етикетні досліджуваного антипірену. Таким чином існує причино-наслідковий зв'язок між нанесенням антипірену виробника TOB «Мілор» та зміною відтінку представленої на дослідженні вагонки.

Однак, колегія суддів вважає, що зазначений висновок не може бути покладений в основу судового рішення, так як він не був предметом дослідження у суді першої інстанції, був складений вже після постановлення рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Слід також відзначити, що під час розгляду справи у суді першої інстанції судом було дотримано положень п. 4 ст. 10 ЦПК України у відповідності до якої суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставини справи, роз'яснював особам які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджав про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, про що свідчить як журнал судового засідання ( а.с. 53) так і саме рішення суду ( а.с. 84 -87).

Згідно ч.2 ст. 303 ЦПК України, апеляційний досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Позивач надаючи разом з апеляційною скаргою зазначений вище висновок від 06.07.2015 року не вказує обставин, які б давали право апеляційному суду прийняти та дослідити новий доказ по справі з урахуванням положень ч. 2 ст. 303 ЦПК.

Також не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду і посилання позивача про те, що він повідомляв ТОВ «Леруа Марлен Україна» про той факт, що товар, який він придбав є неналежної якості, а саме: у заяві від 05.10.2014 року він звертався до відповідача за роз'ясненнями, щодо якості даного товару та про відшкодування збитків, які були заподіяні у результаті використання даної продукції. Однак, відповіді не отримав.

Так, як в заяві на ім'я директора ( а.с.18) відсутні будь-які докази на підтвердження її відправлення за адресою знаходження магазину, не містить заява і доказів на підтвердження її реєстрації при безпосередній здачі до магазину.

На а.с. 19 -22 мається форма претензії заявника про претензію до якості товару від імені позивача складена 10.10.2014 року, що містить підписи керівника відділу магазину, продавців - консультантів, менеджера відділу. У той же час відсутні будь-які дані щодо передачі даної претензії на розгляд компетентного органу відповідача.

Тобто звернення до особи, яка наділена повноваженнями щодо вирішення спірного питання.

У відповідності до положень Закону України «Про захист прав споживачів» належна якість товару, роботи або послуги - це властивість продукції, яка відповідає вимогам встановленим до цієї продукції у нормативно - правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. За правилами ст. 673 ЦК України якість товару має відповідати вимогам, зазначеним у договорі купівлі - продажу, а якщо такі не встановлені - цілі, для яких товар такого роду звичайно використовується.

ТОВ «Мілор» у ході розгляду справи було надано висновок державної санітарно - епідеміологічної експертизи від 19 липня 2001 року № 05.03.02 - 04/ 7514 відповідно до якого засіб захисту деревини «БС -13» відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Суд першої інстанції залишив поза увагою те, що відповідачі чітко знали, з якою метою позивач купував саме цей товар та були обізнані для чого товар може бути використаний, проте свідомо не повідомили позивача про недоліки даної продукції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: