Справа № 344/8766/14-ц
Провадження № 2/344/369/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

30 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: Барашкова В.В.

за участю секретаря: Струк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську цивільну справу за позовом ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Державна реєстраційна служба України про зверненн стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Державна реєстраційна служба України про зверненн стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність.

У судове засідання представник ПАТ»Дельта Банк» не зявився, проте звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідачі, треті особи та їх представники у судове засідання не зявились, хоча повідомлялись належним чином судом про час та місце судового розгляду та не повідомили про причини неявки.

За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі зібраних доказів, з врахуванням особливостей процесу, передбачених ст. 197 ЦПК України.

Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд встановив, що 04.08.2005 року між АКІБ Укрсиббанк та ОСОБА_3 Укладено кредитний договір №0. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 23000,00 дол. США, який зобовязувалась повернути у повному обсязі в строк до 03.08.2012 року або достроково зі сплатою 14,0 відсотків річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним Кредитним договором Іпотекодавці ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 передали у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Пасічна, буд. 12, корп. А, кв. 22; загальна площа: 71,7 кв. м.; житлова площа: 42,5 кв. м., що підтверджується Договором іпотеки № б/н від 08.08.2005, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцям на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 30.11.2014 р. Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду на підставі розпорядження голови Івано-Франківської міської ради № 632-р від 29.11.2004 р. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек.

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК».

08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов Кредитного договору у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 23088,05 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 204052,18 грн., яка складається з: 12039,68 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 106406,69 грн. - заборгованість за кредитом; 11048,37 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 97645,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Позивач, як новий кредитор та Іпотекодержатель має право вимагати виконання зобовязання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки.

ЗУ Про іпотеку, а саме: статтями 33, 36, 37 та Договором іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та набуття Іпотекодержателем права власності на нього за вартістю, визначеною суб'єктом оціночної діяльності.

Таким чином, існують всі підстави для задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на нього. З метою захисту прав та інтересів Позивача, у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки, існують всі підстави для припинення права власності Іпотекодавця ( в т.ч. право володіння, користування і розпорядження) на предмет іпотеки.

Так, відповідно до ст. 317 ЦК України, змістом права власності є право володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника.

Крім того, для проведення реєстрації права власності до реєстраційної служби необхідно подати документи, які відсутні у Іпотекодержателя та перебувають у Іпотекодавця. Необхідний перелік документів передбачено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 22.06.2011 року №703 та ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, відповідно до п.26, п.27 вказаного Порядку, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності, а саме: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; свідоцтво про право власності, інші документи..

Відповідно до ст.15 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно у випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації.

За умовами Договору іпотеки, Іпотекодавець зобов'язувався не порушувати права Іпотекодержателя.

Таким чином, з метою захисту прав та інтересів Позивача, існують всі підстави для витребування від Іпотекодавця технічного паспорту та правовстановлюючого документу на предмет іпотеки (або їх дублікати).

Також через неможливість реалізувати права Іпотекодавця за відсутності ключів від квартири, існують всі підстави для їх витребування у Відповідача та передачі Позивачу.

Крім того, мешканці спірної квартири чинять перешкоду у доступі до предмету іпотеки, використовують квартиру для проживання, що є порушенням та обмеженням прав Іпотекодержателя.

Відповідно до вимог законодавства Позивачем було направлено письмову вимогу про виконання зобовязання, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, вимогу про виселення мешканців (у зв'язку із зверненням стягнення) та вимогу про направлення Іпотекодержателю усієї наявної документації на предмет іпотеки разом з ключами. Однак вимоги Позивача не виконано, що є підставою для виселення мешканців та задоволення позову у повному обсязі з урахуванням наступного:

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням с правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою. Одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами

Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 7 ЗУ Про іпотеку, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 ЗУ Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 36 ЗУ Про іпотеку, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

Відповідно до ст. 37 ЗУ Про іпотеку, Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 ЗУ Про іпотеку, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ст. 40 ЗУ Про іпотеку, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, ... суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Відповідно до п.43 Постанови Пленуму ВСУ№5 від 30.03.2012року Про практику іастосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних гравовідносин, (...) за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення тягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, суд ухвалює уішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 11, 346, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 549, 572, 575, 585, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, 39,40 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 109, 116 ЖК України, ст. ст. 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-232 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задоволити.

В рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 23088,05 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 204052,18 грн, за кредитним договором № 0 від 04.08.2005, укладеним між АКІБ Укрсиббанк та ОСОБА_3, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Пасічна, 12а/22, загальна площа: 71,7 кв.м., житлова площа: 42,5 кв.м., на підставі договору іпотеки від 08.08.2005 року шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ Дельта Банк (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Щорса , 36, корп. Б, Київська обл., 01001) права власності на вказане майно.

Визнати за ПАТ Дельта Банк (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Щорса , 36, корп. Б, Київська обл., 01001) права власності на предмет іпотеки: квартиру, що знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Пасічна, 12а/22, загальна площа: 71,7 кв.м., житлова площа: 42,5 кв.м.

Припинити право власності іпотекодавців ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на квартиру, що знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Пасічна, 12а/22, загальна площа: 71,7 кв.м., житлова площа: 42,5 кв.м.,в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою.

Виселити з квартири, що знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Пасічна, 12а/22, іпотекодавців ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та всіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в солідарному порядку на користь ПАТ Дельта Банк (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Щорса , 36, корп. Б, Київська обл., 01001) 2040,52 грн., судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільно-Процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Головуючий суддя : В.В.Барашков