печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П

при секретарі Бец В.А.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про закриття провадження по с праві в частині позовних вимог,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заявила у судовому засіданні клопотання та просила закрити провадження по справі в частині позовних вимог щодо скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка З.З. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 1901114 від 23 квітня 2013 року про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1 та скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка З.З. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 1901114 від 23 квітня 2013 року про реєстрації за ОСОБА_3 права власності на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те. що вказані вимоги мають розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням думки учасників судового засідання суд вважає клопотання не підлягаючому задоволенню за таких підстав: у відповідності до п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України номер 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно до ст..ст. 201,202,205,207 ЦПК України, перелік яких є вичерпне і розширеному тлумаченню не підлягає. У відповідності до ст.. 16 ЦПК України при розгляді кількох пов,язаних між собою вимог не допускається об,єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України номер 8 від 20 травня 2013 року, на яке посилається представник відповідача, відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» /Державна реєстрація речових права на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси. Відповідно до частини другої ст.30 вказаного закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб,єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Але, у відповідності до п. 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ номер 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції Є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне /справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства/, по-друге, суб,єктний склад такого спору /однією із сторін у спорі є, як правило, фізична осо/. У відповідності до ст.. 16 ЦПК України не допускається об,єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Разом з тим суд також має враховувати, що у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією із сторін є фізична особа, а вимоги пов,язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 нею не заявлено вимог щодо незаконності дії, бездіяльності чи рішень приватного нотаріуса як державного реєстратора, вказані вимоги стосуються лише скасування рішень державного реєстратора, є похідними та взаємопов,язаними з частиною вимог про припинення права власності та визнання права власності.

Таким чином, підстав для задоволення клопотання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 205, 209 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про закриття провадження по с праві в частині позовних вимог, відмовити.

Ухвала о скарженню не підлягає.

Суддя