Провадження № 2/161/4567/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутих коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11вересня 2013 року на рахунок/картку № 365453 у банку «Приватбанк» нею було внесено кошти у розмірі 12200 (дванадцять тисяч двісті) грн., що підтверджується квитанцією. Як зясувалось пізніше вищевказаний рахунок/картка належить відповідачу ОСОБА_4.

Вказані кошти нею було внесено на рахунок помилково, тому у відповідача немає достатньої правової підстави на їх набуття.12 серпня 2015 року вона надіслала на адресу відповідача вимогу про повернення безпідставно набутих коштів та додаток до неї - копію квитанції із банку про внесення коштів на його рахунок/картку, з копією фіскального чеку із ВПЗ-8 ЛД УДППЗ «Укрпошта» та опису вкладення. На її вимогу повернути безпідставно набуті кошти відповідач коштів не перерахував та жодним чином не відповів. У звязку із вищенаведеним, вважає, що відповідач набув кошти у розмірі 12200,00 грн. без достатньої правової підстави і тому повинен їх повернути.

Посилаючись на наведене, просить суд стягнути з ОСОБА_4 в її користь 12200,00 грн. безпідставно набутих коштів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, з наведених в ній підстав, та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11вересня 2013 року позивачем на рахунок/картку № 365453 у банку «Приватбанк» було внесено кошти у розмірі 12200 (дванадцять тисяч двісті) грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 4).

Як встановлено судом, вищевказаний рахунок/картка належить відповідачу ОСОБА_4.

Представники сторін в судовому засіданні підтвердили той факт, що сторони між собою не знайомі.

Представником відповідача не надано суду доказів існування між сторонами договірних відносин.

Як слідує із змісту ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом також встановлено, що вказані кошти позивачем було внесено помилково, тому у відповідача немає достатньої правової підстави на їх набуття.

12 серпня 2015 року позивач надіслала на адресу відповідача вимогу про повернення безпідставно набутих коштів та додаток до неї - копію квитанції із банку про внесення коштів на його рахунок/картку, з копією фіскального чеку із ВПЗ-8 ЛД УДППЗ «Укрпошта» та опису вкладення. Вимогу позивача щодо повернення їй помилково перерахованих відповідачу коштів, останній проігнорував.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин, приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача 12200,00 грн. (дванадцять тисяч двісті гривень 00 копійок) безпідставно набутих коштів та понесені останньою судові витрати по справі в розмірі 487,20грн.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.1212,1213 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 12200,00 грн. (дванадцять тисяч двісті гривень 00 копійок) безпідставно набутих коштів.

та 487,20грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) понесених останньою судових витрат по справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта