УхвалА

іменем україни

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Кафідової О.В., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідністю «Бізнес Кіт» про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року публічне акціонерне товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до суду з указаним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року відкрито провадження у даній справі.

Не погодившись з указаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав передбачених ч. 3 ст. 297 ЦПК України, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року, апеляційний суд вірно виходив із того, що поважних причин значного пропуску строку апеляційного оскарження (ст. 294 ЦПК України - 5 днів) заявник не надав. При цьому зі справи вбачається, що заявник знав про зазначену ухвалу районного суду, брав участь в судових засіданнях, подавав клопотання про перенесення судових засідань (а.с. 62, 73, 80, 126, 137). Крім того, зазначена ухвала районного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи викладене та положення ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Кафідова

В.А.Черненко