У х в а л а

іменем україни

16 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виділ в натурі частки житлового будинку і встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_7, на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 01 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виділ в натурі частки житлового будинку і встановлення порядку користування земельною ділянкою.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачами є співвласниками будинку АДРЕСА_1 з господарськими та побутовими спорудами, що розташоване на земельній ділянці загальною площею 561 кв. м, при цьому йому на праві власності належить Ѕ частина вказаного домоволодіння, а інша половина належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних долях. Оскільки між ними виник спір щодо користування житловим будинком та земельною ділянкою, позивач просив суд виділити в натурі його частину будинку з господарськими та побутовими спорудами згідно 1-го варіанту висновку № 1 судової будівельно-технічної експертизи №40/14 від 30 жовтня 2014 року та визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками згідно 1-го варіанту висновку № 3 вказаної експертизи.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2015 року позов задоволено, проведено реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 згідно 2-го варіанту висновку № 2 судової будівельно-технічної експертизи №40/14 від 30 жовтня 2014 року.

Виділено у власність ОСОБА_4 в житловому будинку літ. «А» приміщення: № 1-5 (житлове) площею 9,8 кв.м вартістю 9 968 грн, в житловій прибудові літ. «А1» приміщення: №1-6 (житлове) площею 8,2 кв.м. вартістю 5741 грн, №1-7 (житлове) площею 8,2 кв.м. вартістю 5741 грн, в прибудові літ. «а1»: частину приміщення № ІІ (сіни) з внутрішніми розмірами 2,52м.х6,3м.=15,9 кв.м вартістю 12 169 грн, прибудову літ. «а2» (приміщення №І (тамбур), площею 1,1 кв.м) вартістю 967 грн; туалет літ. «Г» вартістю 766 грн.; водопровід №1 вартістю 1 005 грн, частину воріт №3 (L=0,6 м) вартістю 227 грн; частину огорожі №4 (L=2,6 м.) вартістю 606 грн; 1/2 частини мостіння І вартістю 655 грн. Загальна дійсна вартість будівель та споруд складає 37 845 грн, що становить 1/2 частки від усього домоволодіння.

Виділено у сумісну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в житловому будинку літ. «А» приміщення: №1-4 (житлове) площею 17,5 кв.м. вартістю 17 796 грн, №1-8 (коридор) площею 10,6 кв.м вартістю 10 781 грн, в прибудові літ. «а1»: приміщення № III (сіни) площею 3,6 кв.м вартістю 2 755 грн, частину приміщення № II (сіни) з внутрішніми розмірами 2,52 м х 1,6 м = 4,0 кв.м вартістю 3 062 грн, частину огорожі №4 (L=10,7 м) вартістю 2 496 грн, частину воріт № 3 (L=2,6 м) вартістю 984 грн, 1/2 частину мостіння І вартістю 655 грн. Загальна дійсна вартість будівель та споруд складає 38 529 грн, що становить 1/2 частки від усього домоволодіння.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно варіанту № 2 висновку № 4 судової будівельно-технічної експертизи № 40/14 від 30 жовтня 2014 року, виділено у користування ОСОБА_5, ОСОБА_6 земельну ділянку площею 274 кв.м разом з будівлями з окремим виходом на пров. Уманський, виділено у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 274,0 кв.м разом з будівлями з окремим виходом на пров. Уманський., залишено у спільному користуванні ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 земельну ділянку площею 13,0 кв.м.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 01 вересня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2015 року скасоване, позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 54/100 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та виділено йому реально згідно варіанту 1 висновку №1 судової будівельно-технічної експертизи №40/14 від 30 жовтня 2014 року в житловому будинку літ. «А» приміщення: № 1-4 (житлова) площею 17,5 кв. м, вартістю 17 796 грн; № 1-8 (коридор) площею 10,6 кв. м, вартістю 10 781 грн; в прибудові літ. «а1»: приміщення № ІІІ (сіни) площею 3,6 кв. м, вартістю 2 755 грн та частину приміщення № ІІ (сіни) з внутрішніми розмірами 3,0 х 2,52 м = 7,6 кв. м, вартістю 5 817 грн; частину огорожі № 4 (L=10,7 м) вартістю 2 496 грн; частину воріт № 3 (L=2,6 м) вартістю 984 грн; 1/2 частини мостіння І вартістю 655 грн. Загальна дійсна вартість будівель та споруд, що виділяються власнику І-ї частини, складає 41 284 грн, що становить 54/100 частки від усього домоволодіння.

Визнано за ОСОБА_5, ОСОБА_6 право власності на 46/100 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в житловому будинку літ. «А» приміщення: № 1-5 (житлове) площею 9,8 кв. м, вартістю 9 968 грн; в житловий прибудові літ. «А1» приміщення: № 1-6 (житлове) площею 8,2 кв. м вартістю 5 741 грн; № 1-7 (житлове) площею 8,2 кв. м вартістю 5 741 грн; в прибудові літ. «а1»: частину приміщення № ІІа (сіни) з внутрішніми розмірами 4,9 м х 2,52 м = 12,3 кв. м, вартістю 9 414 грн; прибудову літ. «а2» (приміщення № І (тамбур), площею 1,1 кв. м) вартістю 967 грн; туалет літ. «Г» вартістю 766 грн; водопровід № 1 вартістю 1005 грн; частину воріт № 3 (L=0,6 м) вартістю 227 грн; частину огорожі № 4 (L=2,6 м) вартістю 606 грн; 1/2 частини мостіння І вартістю 655 грн. Загальна дійсна вартість будівель та споруд, що виділяються власникам ІІ-ї частини, складає 35 090 грн, що становить 46/100 частки від усього домоволодіння ( по 23/100 частки кожному з відповідачів).

Визначено порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 згідно варіанту № 1 висновку № 3 судової будівельно-технічної експертизи №40/14 від 30 жовтня 2014 року, виділивши у користування:

- ОСОБА_4, земельну ділянку площею 274 кв. м разом з будівлями, з окремим виходом на пров. Уманський, що у висновку судової будівельно-технічної експертизи рахується як І частина.

- ОСОБА_5, ОСОБА_6 земельну ділянку площею 274 кв. м разом з будівлями, з окремим виходом на пров. Уманський, що у висновку судової будівельно-технічної експертизи рахується як ІІ частина.

У спільному користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити земельну ділянку площею 13,0 кв. м, що у висновку судової будівельно-технічної експертизи рахується як ІІІ частина.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_7, просить скасувати оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що наявні підстави, передбачені ст. 364 ЦК України, ст. 88 ЗК України, для виділення частки із спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 01 вересня 2015 року

залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко