АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Винту Ю. М.

Суддів : Перепелюк Л. М., Половінкіної Н.Ю.

При секретарі : Чубрей І. І.

За участю: представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.

08.11.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (яке згодом було перейменовано в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №90, згідно якого останній отримав кредит для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу автомобіля в розмірі 14692,28 доларів США з терміном повернення кредиту до 07.11.2012р. З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором, 08.11.2006р. між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки б/н, згідно якого ОСОБА_4 взяла на себе солідарну відповідальність перед банком за невиконання ОСОБА_1 зобов'язань за договором кредиту.

Оскільки протягом дії кредитного договору відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 15.08.2015 року виникла заборгованість в сумі 229354,57 гривень, просив задовольнити позов.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_3, виданий 05.12.1997 року Новоселицьким РВ УМВС України в Чернівецькій області) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» (код за , адреса місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т) заборгованість за кредитним договором №90 від 08.11.2006 року в сумі 213093,21 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2130,93 грн.

________________________________________________________________________________

№22ц-794/1606/15 р. Головуючий у 1 інстанції: Мізюк В. М.

Категорія : 19/27 Доповідач: Винту Ю.М.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вважає, що приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дав неправильну оцінку зібраним доказам, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовом, про застосування якого відповідач просив суд першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Зібраними по справі доказами встановлено, що 08.11.2006 року між ВАТ «Всейкраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №90 згідно якого Банк надав ОСОБА_1 14692,28 доларів США в порядку і на умовах визначених цим договором для: проведення розрахунків за договором купівлі-продажу №128 від 31.10.2006 року укладеним між позичальником та ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс», згідно якого позичальник набув у власність транспортний засіб марки OPEL, модель ASTRA реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_4; оплатив витрати позичальника по договорах страхування та комісії, з платою за користування кредитними коштами в розмірі 13% річних і терміном повернення кредитних коштів до 07.11.2012 року. Даний договір містить особистий підпис ОСОБА_1, яким він підтвердив факт ознайомлення та погодження з умовами та правилами надання банківських послуг, а також з тарифами банку.

Також, 08.11.2006 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно умов якого, ОСОБА_4 солідарно відповідає перед Кредитодавцем за виконання ОСОБА_1 зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором №90 від 08.11.2006 року.

Зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за його користування відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував, як наслідок з розрахунку заборгованості за кредитним договором №90 виданого банком вбачається, що станом на 15.08.2015 року виникла загальна заборгованість в сумі 9691,92 доларів США, що відповідно до офіційного курсу становить 213093,21 грн.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства у встановлений строк.

Одним з видів забезпечення зобов'язання, згідно вимог ст.ст. 546, 549-552 ЦК України, є пеня - неустойка що стягується з боржника і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ст. 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно умов кредитного договору термін здійснення обов'язкових платежів згідно графіку було встановлено 8 числа кожного місяця.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №90, відповідачем ОСОБА_1 останній платіж по кредитному договору було здійснено у період з 09.09.2012р. по 08.10.2012р.

Таким чином є необґрунтованими доводи представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з позовом, оскільки строк дії кредитного договору встановлено - до 07.11.2012 року, а останні платежі відповідачем було здійснено після звернення позивача до суду з позовом - після 06.08.2012р.

Зазначене підтверджує доводи позивача про те, що він дізнався про порушення свого права після 09.11.2012 року.

Відповідно до п. 1. ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Приймаючи рішення по справі судом першої інстанції також було зроблено правильний висновок про те, що позивачем було пропущено річний строк позовної давності для звернення до суду з позовом до поручителя, оскільки згідно п. 4.1 Договору поруки, укладеного 08.11.2006 року між позивачем та ОСОБА_4, порука припиняється у разі, якщо кредитодавець протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

Зібраними по справі доказами встановлено, що позивачем пропущено строк позовної давності визначений п.4.1 кредитного договору.

Відсутність в резолютивній частині рішення висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовної вимоги позивача до поручителя не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки його може бути виправлено відповідно до вимог ЦПК України ухваленням додаткового рішення.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів.

Всупереч вимогам ст.ст.60, 131 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 не надав суду першої та апеляційної інстанції належні та допустимі докази на підтвердження своїх доводів щодо пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду з позовом.

Враховуючи наведене, колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

Згідно з оригіналом :