Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Федоренко О.І. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 332/6015/15
22 грудня 2015 року Справа № 22ц/778/6549/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Дашковська А.В., Подліянова Г.С.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2015 року про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У Заводському районному суді м.Запоріжжя знаходиться на розгляді справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 205 174 грн. 38 коп..

30 жовтня 2015 року суддею прийнята ухвала про забезпечення позову. Суд здійснив арешт автомобіля НОМЕР_1, належний відповідачу та визначив зберігача згаданого майна.

Посилаючись на те, що названа ухвала прийнята з порушенням процесуального закону ОСОБА_1 прохав її скасувати.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.312 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо судом першої інстанції ухвалу прийнято з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що в суді визначається спір щодо стягнення з позичальника ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 13 009,56 доларів США (або 205 174 грн. 38 коп.)

З метою гарантування виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (ст.151 ЦПК).

Як висновок, вжиті засоби забезпечення позову в цивільному процесі мають тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання судового рішення.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності має бути враховано, що суд вправі вжити заходів до забезпечення позову в усякій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У своєму зверненні до суду з питання забезпечення позову позивач покликав суд накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1, належний відповідачу та визначити зберігача згаданого майна.

Аргументи клопотання пояснюються наявністю: грошового зобов'язання позичальника та документів про розмір боргу відповідача перед Банком.

Крім зазначених в ухвалі суду першої інстанції мотивів про забезпечення позову, слід виходити і із того, що суддя вправі вжити заходів до забезпечення позову в усякій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Що стосується доводів скарги про існування між сторонами договору іпотеки, яким забезпечено виконання умов кредитного правочину.

Забезпечення виконання зобов'язань - це інститут сукупності норм, що слугують меті гарантій забезпечення майнових інтересів сторін у зобов'язанні (насамперед інтересів кредитора), належного його виконання, а також усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання зобов'язання.

Одним із видів забезпечення виконання зобовязань є іпотека, коли за рахунок заздалегідь виділеного майна можливо забезпечити примусове виконання зобов'язання.

Забезпечення ж позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати чи інше. Ним усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення, а іпотека - надає можливість кредитору звернути стягнення на предмет іпотеки при неналежному виконанні умов договору.

Викладене ілюструє, що за юридичною природою, названі інститути є неоднаковими, а тому аргументи скарги з цього питання не є прийнятними.

В такому разі, оскаржувана ухвала прийнята у відповідності до процесуального закону, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.307,312,313,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2015 року про забезпечення позову у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії не оскаржується.

Головуючий: Судді: