АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6877/15 Справа № 203/2406/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої: судді Кочкової Н.О.,

Суддів: Осіяна О.М., Петешенкової М.Ю.,

При секретарі: Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самовільної забудівлі, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено: заборонено здійснювати будь-які будівельні роботи в межах земельної ділянки по пр.. Кірова, в районі будинку № 42 у м. Дніпропетровську (кадастровий номер :06:056:0083); заборонено ОСОБА_3 відчужувати майно, розташоване по проспекту Кірова,44Н в м. Дніпропетровську; заборонено Державній архітектурно-будівельній інспекції у Дніпропетровській області реєструвати документи дозвільного характеру та документи, що стосуються прийняття в експлуатацію самочинного обєкту за адресою проспект Кірова,44Н; заборонено Реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції реєструвати будь-які документи щодо виникнення, припинення або переходу прав власності на обєкт нерухомого майна за адресою проспект Кірова,44Н. (а.с.47-48).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, ставить питання про скасування ухвали та просить постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с.71-74).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу скасувати з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 предявила позов до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самовільної забудови.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд керувався ст.ст.151,152 ЦПК України, та виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, крім того, вважав, що такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Однак, з такими висновками суду погодитись не можна.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Однак, всупереч зазначеним норма суд першої інстанції не переконався в тому, що ОСОБА_3 проводить будівельні роботи на земельній ділянці по пр.. Кірова, 42, та що саме відповідачем порушуються права та інтереси позивача.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала про забезпечення позову підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Судді: