Справа № 219/7421/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Соколовій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на реєстрацію в жилому приміщенні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила та остаточно просить: визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на реєстрацію в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 22 листопада 2013 року за договором купівлі-продажу вона придбала у ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Після чого вона та її діти зареєструвалися у зазначеній квартирі. Відповідно до п.11 Договору купівлі - продажу ОСОБА_4 зобовязався знятися з реєстраційного обліку до 22 січня 2014 року, однак до теперішнього часу він досі зареєстрований за вказаною адресою, що порушує її права та права її дітей.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує щодо визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право на реєстрацію в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги визнає.

На підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом установлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2013 року ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру №3, загальною площею 49,7 кв.м. в т.ч. жилою площею 29,5 кв.м., яка складається з двох жилих кімнат та знаходиться за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вулиця Перемоги, в будинку №31 (а.с.9).

Пунктом 11 зазначеного договору передбачено, що згідно довідки №1795, виданої ПП «Житловик» від 20 листопада 2013 року в квартирі, що відчужується прописаний продавець, який гарантує, знятися з реєстраційного обліку до 22 січня 2014 року.

Як вбачається з довідки ПП «Житловик» №4199 від 01.12.2015 року в квартирі №3 в будинку №31 по вул. .Перемоги в м. Артемівську, крім позивача та її дітей, зареєстрований минулий власник квартири ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 ЦК, ст.48Закону України "Про власність").

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні не відповідає волевиявленню позивача і позбавляє останню повною мірою реалізувати право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тож позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Фролова