Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1722/15-ц Головуючий у 1-й інст. Савицька Л. Й.
Категорія 19 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Зарицкої Г.В., Жигановської О.С.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПритватБанк» про визнання кредитного договору частково недійсним

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПритватБанк» про визнання недійсними п.3.2, п.3.3., п.5.3, п.5.4, п.5.5, п.8,6 ОСОБА_3 і правил надання банківських послуг кредитного договору № б/н від 10.10.2006 року відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, вказуючи на незаконність та необґрунтованість рішення через невідповідність висновків суду обставинам справи, ненадання судом належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому зазначає, що ухвалюючи рішення, суд не звернув увагу, що надані відповідачем ОСОБА_3 і правила надання банківських послуг, які містять оспорювані пункти договору, а також Памятка клієнта та ОСОБА_1 банку не були підписані позивачем і Банком не надавалися. Про їх зміст позивач дізнався лише в 2014 р. після предявлення банком вимог про стягнення заборгованості, яка обрахована з урахуванням вказаних пунктів ОСОБА_3 і правил надання банківських послуг. Також суд першої інстанції проігнорував правову позицію висловлену ВСУ у справі № 6-16цс15, в якій зроблено висновок, що умови договору викладені в письмовій формі повинні містити підписи сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом установлено, що 10 жовтня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 було укладено договір, який складався із заяви останнього, ОСОБА_3 і правил надання банківських послуг та ОСОБА_1 банку (а.с.20-26). За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу кредит у розмірі 6100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того що, укладений між сторонами договір відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», і не суперечить інтересам позивача, а доказів протилежного суду не надано.

Вказані висновки зроблені судом без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з матеріалів справи, підписуючи заяву в 2006 році, позивач не вважав її такою, що порушує його права, та користувався кредитною карткою для отримання кредитних коштів, наданою банком, тим самим виконував умови договору (а.с.27,29). Крім того, підписавши вказану заяву, позивач засвідчив, що він ознайомлений та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою і Тарифами банку, що в свою чергу є договором про надання банківських послуг, укладеним між Позивачем та Банком (а.с.20).

Відповідно до п.6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач мав право протягом чотирнадцяти днів відкликати свою згоду на укладання договору. Позивач не скористався цим правом, що свідчить про те, що він погоджувався з усіма умовами договору та не вважав їх такими, що порушують його інтереси або є несправедливими.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підписавши заяву, сторони з'ясували умови договору, передбачили права та обов'язки сторін, і добровільно погодились на їх укладення, крім того на момент їх підписання позивач не вважав для себе це невигідними умовами.

Посилання ОСОБА_2 про те, що умови договору суперечать ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки зміст вищевказаних умов та правил передбачає істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, - не спростовують правильності висновків суду, оскільки позивачем не доведено обставини, що свідчать про істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків.

Правова позиція висловлена Верховним Суду України у справі № 6-16цс15 від 11.03.2015 року до даних правовідносин не може бути застосована, оскільки вказаний висновок передбачає, що ОСОБА_3 договору викладені в письмовій формі повинні містити підписи сторін щодо зміни (збільшення) тривалості позовної давності, яка встановлена законом (ст.259 ЦК України).

Разом з тим, позивач просив визнати недійсним пункти ОСОБА_3 і правил надання банківських послуг, які не містили підпису позичальника щодо : надання права Банку на встановлення кредитного ліміту за своїм рішення та на зміну (зменшення або збільшення) у будь-який час кредитного ліміту (п.п.3.2, 3.3); строків та порядку погашення кредиту (п.п.5.3, 5.4), нарахування процентів (п.5.5) та відповідальності позичальника за порушення грошового зобовязання (п.8.6), а тому дана правова позиція обґрунтовано не була врахована судом.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, оскільки зводяться до повторень обставин справи, викладених у позовній заяві, та цитування норм діючого законодавства і не спростовують правильність висновків суду.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: