АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 16 жовтня 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» про зобов'язання вчинити певні дії і стягнення страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування майна, предметом цього договору -є домоволодіння АДРЕСА_1 де зареєстрований і мешкав позивач; одним із застрахованих ризиків є зокрема протиправні дії третіх осіб, крадіжка зі зламом, пограбування, падіння пілотованих/не пілотованих літаючих апаратів і уламків. 09 вересня 2014 року сталася страхова подія: внаслідок протиправних дій третіх осіб був пошкоджений застрахований будинок позивача (можливо це впав якийсь літаючий апарат); на місце події позивачем були викликані компетентні органи, було складено протокол огляду пошкодження вказаного майна від 10 вересня 2014 року. Згідно умов договору позивач вважає вказане страховим випадком, звернувся до спеціалістів з метою оцінки пошкодженого майна, отримав кошторис і висновок, сума шкоди становить 20209 грн.. З цим розрахунком він звернувся до відповідача з питанням страхового відшкодування, але йому було відмовлено. Вважає позивач, що вказану матеріальну шкоду повинен відшкодовувати саме відповідач - страхова компанія - і в повному обсязі, як це і передбачено договором страхування і просив стягнути таким чином з відповідача не виплачене страхове відшкодування у вказаному ним розмірі (матеріальну шкоду), задовольнивши позов у повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про зобов'язання вчинити певні дії і стягнення страхового відшкодування відмовити. /а.с. 80-82/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі /а.с.83-87/.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 20299 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 лютого 2013 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» укладено договір добровільного страхування майна, предметом якого є домоволодіння АДРЕСА_1 невідємною частиною якого є Умови страхування.

09 вересня 2014 року був пошкоджений застрахований будинок в результаті протиправних дій третіх осіб, як вказує позивач, можливо, внаслідок потрапляння літака чи його уламків.

10 вересня 2014 року заступником начальника СВ Тельманівського РВ ГУМВС України в Донецькій області складено протокол огляду місця події, у якому вказано про пошкодження будинку позивача, і згідно зі складеним ФОП ОСОБА_3. кошторисом вартість відновлювального ремонту будинку станом на 23 вересня 2014 року складає 20 299 грн.

Позивач звернувся до страховика за виплатою страхового відшкодування, однак відповідач повідомив про відмову у виплаті з тих підстав, що цей випадок не належить до страхових, і відшкодування не здійснюється за пошкодження, які виникли у результаті військових дій, маневрів та інших військових заходів, громадянської війни та інших заходів, тоді як на цей час на території Донецької області проводиться антитерористична операція.

Відповідно до п. 6.1.3 договору одним із страхових випадків є протиправні дії третіх осіб, крадіжка зі зламом, пограбування, падіння пілотованих/не пілотованих літаючих апаратів і уламків.

Пунктом 4.3 умов договору страхування майна передбачено, зокрема, що до страхових випадків не відносяться та страхові відшкодування не здійснюються за пошкодження, які виникли внаслідок військових дій, маневрів та інших воєнних заходів; інших подібних заходів політичного характеру, які здійснюються на підставі розпоряджень військової або цивільної влади.

Відмовляючи у задоволені позову районний суд зробив правильний висновок, що оскільки на території смт. Тельманове, Донецької області проводиться антитерористична операція (АТО), то відповідно до умов договору (п. 4.3) страхове відшкодування в такому випадку не здійснюється.

Вказаний висновок суду доводами апеляційної скарги не спростований, так як позивач не надав доказів на підтвердження своїх вимог, як це передбачено ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Суд 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірив та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: