АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованість за договором позики №594162465 від 23.08.2014 в розмірі 6 333 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2015 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» суму у розмірі 6 333 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права та рішення суду є незаконним і необґрунтованим. В підтвердження своїх доводів вказує, що судом не було прийнято до уваги заперечення та клопотання відповідача про порушення позивачем ст..11 Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначила, що при вирішенні справи по суті суд першої інстанції не врахував, що позивач збільшив процентну ставку в односторонньому порядку, а умови вказаного договору взагалі не справедливі.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі. На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу у його відсутності.

Справа № 761/35593/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/15482/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань за договором позики №594162465 від 23.08.2014.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, що 23.08.2014 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 594162465, за умовами якого позивач передав у власність відповідача, а останній прийняв грошові кошти в розмір 2 000 грн.на умовах строковості, зворотності, платності строком на 15 календарних днів, а позичальник зобов'язався повернути позику та сплатити відсотки за користування позикою у розмірі 2 % від суми позики за кожний день користування позикою. Пунктом 8.2 договору позики визначено, що невід'ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику ТОВ«Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов'язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті Позичальника: moneyveo.ua та moneyveo.com.ua (а. с. 6-10). Позивач виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу позику в розмірі 2 000 грн. (а. с. 11), а ОСОБА_1 належним чином умови договори не виконує, у зв'язку з чим станом на 25.11.2014 виникла заборгованість в розмірі 6 333 грн. Заборгованість складається: сума позики - 2 000 грн., проценти за користування позикою - 1 200 грн., прострочені проценти - 3 600 грн., штраф - 180 грн., комісія - 41 грн., за винятком добровільно сплаченої заборгованості у розмірі 688 грн. відповідно до розрахунку (а. с. 4). Згідно з п. 7.5. Правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою більше ніж на 3 (три) банківських дні, позичальник сплачує Товариству разовий штраф у розмірі 9 (дев'ять) відсотків від суми позики, при цьому проценти за користування позикою нараховуються в розмірі 3 (три) відсотки в день від суми позики до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь-якому випадку не більше 100 (ста) календарних днів (а. с. 9-10).

Відповідно до ст. ст.526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений зобов'язанням строк (термін).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що відповідач, який добровільно погодився на умови договору позики, повинен був належно їх виконувати.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 належним чином умови договору позики не виконує, у зв'язку з чим станом на 25.11.2014виникла заборгованість в розмірі 6 333 грн., яка складається ізсумипозики - 2 000 грн., процентів за користування позикою - 1 200 грн., простроченихпроцентів- 3 600 грн., штраф - 180 грн., комісія - 41 грн., за винятком добровільно сплаченої заборгованості у розмірі 688 грн. відповідно до розрахунку (а.с. 4).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем відповідно до договору позики від 23.08.2014правильними.

Посилання ОСОБА_1 про те, що було порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та умови договору позики не відповідають законодавству є необґрунтованими.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписавши договір, сторони підтвердили свої права та обов'язки за ним, погодились з усіма його умовами, у зв'язку з чим зобов'язані їх виконувати належним чином. Також, заявник не був позбавлений права звернутися за юридичною допомогою до моменту підписання договору позики, а також ініціювати зміни в умови договору, які на думку відповідача порушують її права. Проте, ОСОБА_1 своїм правом не скористалася, договір підписала добровільно, а тому зобов'язана його виконувати.

Крім того, п 8.2 договору позики визначено, що невід'ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику ТОВ«Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов'язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті Позичальника: moneyveo.ua та moneyveo.com.ua (а. с. 6-10).

Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що було збільшено процентну ставку позивачем в односторонньому порядку.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 23.08.2014 було враховано 2% процентну ставку, як і передбачено договором позики та 3% (відповідно до п. 5.6 за не своєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 9% від суми позики та 3% від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожний день прострочення, починаючи з четвертого дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (а. с. 7).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження виконання умов договору позики.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги апелянта є недоведеними та такими, що не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Отже, висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О.Прокопчук