Справа № 462/4932/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „ВУСО та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:

Позивачка у липні 2014 року звернулася в суд з позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, про стягнення з відповідача ОСОБА_3 „Страхова компанія „ВУСО 8234 грн. страхового відшкодування та з відповідача ОСОБА_2 5000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що ОСОБА_2 о 20 год. 15 хв. 06.05.2013 року на 522 км автодороги Київ-Чоп Камянка-Бузького району Львівської області, керуючи автомобілем „Шкода Фабія д.н.з. НОМЕР_1, порушив ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 19.07.2012р. між ПрАТ СК „ВУСО та ОСОБА_4 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля „Шкода Фабія д.н.з. НОМЕР_1. 21.05.2013р. вона звернулася до ПрАТ СК „ВУСО з заявою про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням її автомобіля в цій ДТП. В період з 01.08.2013р. по 06.08.2013р. страховиком було перераховано на її рахунок страхове відшкодування в розмірі оцінених страхових виплат в сумі 8221 грн. По завершенні ремонтно-відновлювальних робіт сума витрат, проведених нею на відновлення автомобіля НОМЕР_2, відповідно до рахунку від 23.08.2013р. та акту здачі-прийняття робіт, значно перевищила страхове відшкодування та склала 16455 грн. У звязку з чим вважає, що ПрАТ СК „ВУСО зобовязане доплатити їй різницю між фактичними витратами, понесеними нею на відновлення автомобіля, у розмірі 16455 грн. та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 8221 грн., що складає 8234 грн. Цією ДТП їй заподіяно також моральну шкоду, яка полягає у перенесених нею душевних стражданнях та переживаннях через пошкодження її автомобіля, вона вимушена була позичати гроші на ремонт автомобіля, що негативно вплинуло на її стосунки з рідними і знайомими, тривалий час терпіла незручності у звязку з відсутністю автомобіля та змушена була суттєво обмежувати себе та членів сімї у задоволенні необхідних потреб, порушився звичайний ритм її життя. Окрім того, внаслідок ДТП вона перенесла нервовий стрес, в неї погіршився стан психічного здоровя. Моральну шкоду оцінює в розмірі 5 000 грн., яку просить стягнути з відповідача ОСОБА_2

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого та доповнили, що на замовлення ПрАТ СК „ВУСО оцінювачем ОСОБА_5 було проведено автотоварознавче дослідження вартості матеріального збитку, завданого позивачці внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2 під час ДТП, за яким ринкова вартість автомобіля становить 27721 грн., відновлювальний ремонт складає 38633,88 грн., а тому проводити відновлювальні ремонті роботи економічно недоцільно, а відтак вартість матеріального збитку приймається рівною ринковій вартості автомобіля без урахування аварійних пошкоджень і становить 27721грн. Позивачка визнала свій автомобіль фізично знищеним, проте відмовилася передавати пошкоджений автомобіль у власність страхової компанії. Працівники ПрАТ СК „ВУСО, скориставшись необізнаністю позивачки, шляхом обману змусили її написати заяву, в якій вона погоджується з вартістю залишків автомобіля придатних для використання в сумі 19500 грн. Разом з тим, експертного дослідження вартості її автомобіля після ДТП страховою компанією не проводилося. На проведення відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 позивачкою було понесено витрати у розмірі 16455 грн. На даний час автомобіль позивачки відремонтовано, визначити його вартість після пошкодження не можливо, а тому вважають, що відповідно до ст.1192 ЦК України страховик зобовязаний відшкодувати позивачці збитки у розмірі фактичних витрат, понесених нею на ремонт автомобіля. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ СК „ВУСО проти позову заперечив частково та зазначив, що між ПрАТ СК „ВУСО та ОСОБА_4 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страховик взяв на себе зобовязання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану страхувальником шкоду життю, здоровю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу „Шкода Фабія д.н.з. НОМЕР_1. В період вказаного договору 06.05.20013р. сталася ДТП за участю забезпеченого автомобіля „Шкода Фабія д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою суду від 28.05.2013р. ОСОБА_2 визнано винним в настанні ДТП. В ПрАТ СК „ВУСО надійшло повідомлення про настання ДТП від ОСОБА_117.06.2013р. на замовлення страхової компанії оцінювач ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_1 оглянув пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, про що було складено відповідний протокол, який позивачка підписала без зауважень. Згідно звіту від 18.06.2013р., складеного ФОП ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 становить 38633,88 грн., ринкова вартість автомобіля становить 27721 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, становить 27721 грн. В даному випадку ремонт автомобіля вважається економічно необґрунтованим, а сам автомобіль фізично знищеним. В подальшому ОСОБА_1 звернулася до страховика із заявою, в якій погодилася з тим, що її автомобіль фізично знищений, проте передавати залишки автомобіля у власність ПрАТ СК „ВУСО відмовилася і просила розрахувати вартість залишків фізично знищеного автомобіля в розмірі 19500 грн. З урахуванням положень закону та заяви ОСОБА_1, ПрАТ СК „ВУСО було проведено розрахунок страхового відшкодування в розмірі 8221 грн. (27721 грн. ринкова вартість автомобіля до ДТП - 19500 грн. ринкова вартість автомобіля після ДТП = 8221 грн.). 30.07.2013р. ПрАТ СК „ВУСО здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивачки в розмірі 8221 грн. Таким чином, ПрАТ СК „ВУСО виконало свої зобовязання по відшкодування шкоди завданої майну ОСОБА_1 в повному обсязі, а тому відсутні правові підстави для задоволення вимог до ПрАТ СК „ВУСО.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився і не повідомив причини неявки, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Відповідач 13.10.2014р. подав в суд заперечення, в якому просить в позові ОСОБА_1 відмовити, так як страховою компанією виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль.

Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Стаття 1167 ЦК України вказує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як встановлено судом, о 22 год. 15 хв. 06.05.2013 року на автодорозі Київ-Чоп 522км+300м Камянка-Бузького району Львівської області ОСОБА_2, керуючи автомобілем „Шкода Фабія д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної дистанції і безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем „Сітроен С5 д.н.з. ЗАJ8995, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Факт вказаного ДТП підтверджується поясненнями позивачки та представниками сторін, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 28.05.2013р.

Наведеним також стверджується, що вказана ДТП відбулася з вини водія ОСОБА_2, який порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, так як не вибрав безпечної дистанції і безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та що автомобіль позивачки у цій ДТП отримав механічні пошкодження.

18.07.2012р. між ПрАТ СК „ВУСО та ОСОБА_4 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що стверджується Полісом №АВ 7910768.

Як вбачається із даного Полісу, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля „Шкода Фабія д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, була застрахована в ПрАТ СК „ВУСО із лімітом відповідальності до 100 000 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров'ю та 50 000 грн. за шкоду заподіяну майну.

21.05.2013р. в ПрАТ СК „ВУСО надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про настання 06.05.2013р. ДТП за участю автомобілів НОМЕР_2 та „Шкода Фабія д.н.з. НОМЕР_1, що мало місце з вини водія ОСОБА_2 /а.с.70-71/.

Відповідно до звіту експертного автотоварознавчого дослідження №23/13 від 18.06.2013р., проведеного оцінювачем ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ СК „ВУСО /а.с.72-97/, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2, внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівною дійсній (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без урахування аварійних пошкоджень і становить 27721 грн. Даний звіт оцінювач ОСОБА_5 підтримав в суді, та зазначив, ним в присутності позивачки було проведено огляд пошкодженого автомобіля НОМЕР_2, про що складено відповідно протокол, який позивачка підписала без зауважень. Експертне автотоварознавче дослідження проведено відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та інших вимог закону.

Як вбачається з даного звіту, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 становить 38633,88 грн., його ринкова вартість без урахування пошкоджень становить 27721 грн. Проводити відновлювальні ремонтні роботи автомобіля економічно недоцільно, а тому вартість матеріальної шкоди приймається рівною (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без урахування аварійних пошкоджень і становить 27721 грн.

09.07.2013р. в ПрАТ СК „ВУСО надійшла заява ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування. 23.07.2013р. ОСОБА_1 подала у ПрАТ СК „ВУСО заяву, в якій погоджується із фізичним знищенням її автомобіля НОМЕР_2, відмовляється передавати у власність страховика цей транспортний засіб і просить рахувати вартість залишків автомобіля придатних для подальшого використання в сумі 19500 грн. Також зазначила, що претензій до ПрАТ СК „ВУСО не має і мати не буде /а.с.100/.

Згідно звіту від 24.07.2013р. /а.с.101-103/ та страхового акту від 30.07.2013р. /а.с.104/, сума страхового відшкодування рівна сумі збитку за вирахуванням франшизи і вартості придатних залишків автомобіля 27721-19500 =8221 грн.

Згідно платіжного доручення від 30.07.2013р. /а.с.105/, ПрАТ СК „ВУСО виплатило позивачці страхове відшкодування в розмірі 8221 грн.

З товарного чеку від 13.09.2013р. /а.с.19/, рахунку від 23.08.2013р. /а.с.13/, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) вбачається, що на відновлювальний ремонт автомобіля НОМЕР_2 понесено витрати в розмірі 16455 грн. /а.с.14/.

Згідно висновку №4908 судової автотоварознавчої експертизи від 16.03.2015р. /а.с.122-134/, середня ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2 становить 35730 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля, виходячи з даних про досліджуваний автомобіль, які встановлені з представлених матеріалів справи, становить 42632,11 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2, становить 33407,55 грн. Даний висновок експерт ОСОБА_6 підтримав у суді, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні дані про наявність корозії складових частин кузова автомобіля НОМЕР_2, а тому при розрахунку вартості автомобіля приймався 0% коригування вартості КТЗ.

Суд вважає, що висновок №4908 судової автотоварознавчої експертизи від 16.03.2015р., не можна вважати повним та обєктивним, оскільки з представленого суду оцінювачем ОСОБА_5 другого примірника звіту експертного автотоварознавчого дослідження №23/12 від 18.06.2013р. з фототаблицями вбачається, що ПрАТ СК „ВУСО долучило до матеріалів справи копію цього звіту без фототаблиць, на яких містяться знімки щодо корозії складових частин кузова автомобіля, а тому при розрахунку вартості автомобіля експертом приймався 0% коригування вартості КТЗ, що впливає на визначення ринкової вартості автомобіля.

В судовому засіданні суд розяснив позивачці та її представнику їхні процесуальні права щодо призначення повторної автотоварознавчої експертизи для визначення ринкової вартості автомобіля до ДТП та після ДТП та розяснив наслідки не вчинення відповідної процесуальної дії, проте вони таким правом скористатися не бажали, зазначивши, що автомобіль НОМЕР_2 відремонтований повністю, а тому вважають, що страхова компанія зобовязана відшкодувати збитки у розмірі фактичних витрат, понесених на відновлювальний ремонт автомобіляНОМЕР_2.

Позивачка та її пердставник, визначаючи матеріальні збитки, виходили із фактичних витрат на ремонтні роботи.

Згідно з ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до роз'яснення Постанови №4 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що міститься в п. 15, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю на момент пошкодження. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 36.2. Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як встановлено судом, позивачка та ПрАТ СК „ВУСО досягли згоди про розмір вартості автомобіля НОМЕР_2 після ДТП і ОСОБА_1 не наполягала на проведенні оцінки вартості транспортного засобу після ДТП, що підтвердужться заявою ОСОБА_1 від 23.07.2013р.

Позивачка не погодилася на визнання пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 фізично знищеним, тому відповідно до зазначених норм матеріального права, їй підлягала до відшкодування різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, виплата ПрАТ СК „ВУСО шкоди в розмірі 8221 грн. (27721-19500) є законною і обґрунтованою.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачкою та її представником не доведено обґрунтувань неправомірності дій відповідача ПрАТ СК „ВУСО при проведенні розрахунку страхового відшкодування та вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ СК „ВУСО на користь ОСОБА_7 8234 грн. страхового відшкодування не підлягають до задоволення.

Що стосується заявлених вимог до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн., то в судовому засіданні позивачкою не представлено належних доказів на підтвердження таких в повному обсязі, а тому, з врахуванням характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_1 саме внаслідок пошкодження її автомобіля у вказаній ДТП і пережиті в результаті цього незручності, що призвело до змін способу життя позивачки і її рідних та виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки 1500 грн. моральної шкоди.

Оскільки при зверненні до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволення частини вимог.

Керуючись ст.ст. 58, 59, 60, 61, 202-215 ЦПК України, ст.ст. 979, 1167, 1187 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „ВУСО та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1500 /тисячу пятсот/ грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 68грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішенням.

Суддя: