Справа № 500/5780/15-ц
Провадження № 2/500/2804/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Швець В.М.

при секретарі: Ромалійській М.Ю.

за участю позивача за первісним позовом - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на спадкове майно, яке залишилося після ОСОБА_4, померлої 16.10.2014 року, мотивуючи тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на частку квартири, що розташована в АДРЕСА_1 та частку будинку, що розташований в місті Ізмаїлі по вулиці Свердлова, № 82, у звязку із тим, що право власності на частку житлового будинку та к частку квартири не зареєстровано в установленому законом порядку, а також мається спір з питання розподілу спадкового майна.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою та просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на спадкове майно, яке залишилося після ОСОБА_4, померлої 16.10.2014року, також мотивуючи тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на частку квартири, що розташована в АДРЕСА_2 та частку будинку, що розташований в місті Ізмаїлі по вулиці Свердлова, № 82, у звязку із тим, що право власності на частку житлового будинку та квартири за спадкодавцем не зареєстровано в установленому законом порядку , а також мається спір з питання розподілу спадкового майна.

В судовому засіданні позивач заявлені первісні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечував.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявився, прибув його представник ОСОБА_2, яка зустрічні позовні вимоги свого довірителя підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги, як первісні так і зустрічні підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 2/5 частини квартири, яка розташована в АДРЕСА_2, що залишилися після смерті ОСОБА_4 належали померлій , із яких 1/5 частина належала ОСОБА_5 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, які фактично прийняла, але юридично не оформила остання, а інші 1/5 частини зазначеної квартири належали померлій на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2008 року, зареєстрованого КП Ізмаїльське МБТІ, також спадкодавиці належала 1/2 частка будинку з надвірними спорудами, розташованого в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Свердлова, № 82 із яких 1/4 частина належить померлій на підставі договору купівлі-продажу № 2001-141, посвідченого Ізмаїльською універсальною біржею Одеської області «Витязь» та 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами, які остання фактично прийняла, але юридично не оформила, після смерті ОСОБА_5, померлого 05.03.2011 року.

Згідно до статті 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обовязків (спадщина)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1 ЖД № 394388, виданого 21.10.2014 року відділом РАГС реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 померла 16.10.2014 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 2/5 частини квартири, яка розташована в АДРЕСА_3, що залишилися після смерті ОСОБА_4 із яких 1/5 частина належала ОСОБА_5 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, які фактично прийняла, але юридично не оформила остання, а інші 1/5 частини зазначеної квартири належали померлій на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2008 року, зареєстрованого КП Ізмаїльське МБТІ та 1/2 частку будинку з надвірними спорудами, розташованого в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Свердлова, № 82 із яких 1/4 частина належить померлій на підставі договору купівлі-продажу № 2001-141 посвідченого Ізмаїльською універсальною біржею Одеської області «Витязь» та 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами, які остання фактично прийняла, але юридично не оформила, після смерті ОСОБА_5, померлого 05.03.2011 року.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено копією спадкової справи, заведеної ОСОБА_6, приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу та витягами.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом .

Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 стали її діти, що підтверджено свідоцтвами про народження.

Інших спадкоємців, які заявили про свої права на спадкове майно, не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

На час відкриття спадщини ОСОБА_3 проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджується записами проведеними в будинковій книзі на житловий будинок по вулиці Свердлова, № 82, в місті Ізмаїлі Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У передбачений законом шестимісячний строк, ОСОБА_7 звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області про прийняття спадщини після смерті матері, тобто вважається таким, що прийняв спадщину.

Між спадкоємцями досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльської міського нотаріального округу від 19.08.2015 року за №375/02-14 ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що спадкодавцем за життя не була проведена реєстрація правовстановлюючих документів.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтво про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України).

Аналогічна позиція викладена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за №324-753/0/4-13 від 15.05.2013 року.

Приймаючи до уваги, що іншого способу захисту права на спадкове майно позивач не має, а також враховуючи ту обставину, що сторони безумовно визнали позови і їх визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 61, 88, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними та господарчими спорудами, розташованого в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Свердлова, № 82.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/5 частки квартири № 3, яка розташована в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Клушина, будинок № 5/1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8