Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №337/2837/15-ц Головуючий у 1 інстанції Котляр А.М.
Провадження № 22-ц/778/6401/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трохимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Арда-Трейдинг», треті особи: ОСОБА_5, Хортицький відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював в ході судового розгляду, до ОСОБА_4, ПАТ «Кредитпромбанк», ТОВ «Арда-Трейдинг», треті особи: ОСОБА_5, Хортицький ВДВС Запорізького МУЮ про визнання права власності на автомобіль.

В позові зазначав, в 2011 році ОСОБА_4 видав довіреність ОСОБА_5 на розпорядження та користування автомобілем CHEVROLET AVEO НОМЕР_1.

12.05.2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу вказаного автомобілю за 53000 гривень. Договір був укладений в письмовій формі, нотаріально посвідчений не був, автомобіль не був переєстрований в органах ДАІ на ОСОБА_3

В 2013 році постановою державного виконавця на автомобіль було накладено арешт, про що стало відомо ОСОБА_3 в 2015 році, коли автомобіль було затримано працівниками ДАІ.

Вважає, що автомобіль належить його праві приватної власності, але він позбавлений ним розпоряджатись внаслідок його вилучення.

Просив суд визнати за ним право власності на автомобіль CHEVROLET AVEO НОМЕР_1 та звільнити автомобіль з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця 13.05.2013 року.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі..

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі рішення суд виходив із вимог даної норми закону, зібраних у справі та наданих сторонами доказів, яким дав повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

По матеріалам справи встановлено, що автомобіль CHEVROLET AVEO НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_4 20.05.2011р. ОСОБА_4 на підставі договору доручення передав ОСОБА_5 довіреність на право розпорядження та користування спірним автомобілем.

12.05.2013р. між ОСОБА_5, котрий діяв на підставі довіреності та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу (надалі Договір) спірного автомобіля за ціною у 53 000,00 грн. Відповідно до п.1.5 Договору продавець стверджує, що на момент укладення цього договору автомобіль не перебуває під арештом чи забороною, щодо нього не ведуться судові спори, він не заставлений, у податковій заставі не перебуває, відносно нього не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами. Відповідно до п.п. 3.3 та 3.6 Продавець та Покупець зобов»язуються з»явитися 15 травня 2013 року о 10-00 годині до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Межова А.В, за адресою: 69095, АДРЕСА_1 для здійснення нотаріального посвідчення цього договору та до 17 травня 2013 року зняти з обліку автомобіль.

За даними Хортицького ВДВС ЗМУЮ м. Запоріжжя вбачається, що у його провадженні знаходиться зведене виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в сумі 134 100,85 грн. та на користь ТОВ «Арда-Трейнинг»в сумі 4 257,71 грн. 21.01.2013р. державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та копії направлені до реєструючих органів. На час арешту, спірний автомобіль рахувався за ОСОБА_4 15.08.2013р. було винесено постанову про розшук спірного автомобіля, який був затриманий лише 06.05.2015р.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач ОСОБА_3 просив визнати за ним право власності на спірний автомобіль та зняти з нього арешт.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем набуття права власності на спірний автомобіль внаслідок невиконання ним вимог закону з цього приводу.

З такими висновками погоджується колегія суддів, виходячи зі слідуючого.

Відповідно до ч.3 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доході громадян вчиняються у письмовій формі. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 209 ЦК України право чин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотарільному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Відповідно до ч.1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно зі ст.ст. 19, 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов»язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов»язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти осіб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388 перелічені документи, які передбачають правомірність придбання транспортних засобів, зокрема це договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби.

Відповідно до ч.4 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріальному посвідченню, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

З урахуванням зазначених норм права вбачається, що договір купівлі-продажу від 12.05.2013р. повинен був бути нотаріально посвідчений, оскільки сторони про це домовились у договорі та пройти державну реєстрацію, задля набуття позивачем права власності на спірний автомобіль. Однак, жодних дій, які передбачені законом щодо набуття права власності сторонами договору не виконані до теперішнього часу. Таким чином, відсутні підстави вважати таким, що відбувся перехід права власності на спірний автомобіль до ОСОБА_3 Суд не є органом, який посвідчує договори та здійснює їх реєстрацію, і не замінює органи, яким притаманні ці функції. У позивача достатньо було часу для здійснення заходів щодо переходу права власності на спірний автомобіль, жодних перешкод для цього не було.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: