Справа №551/905/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2015 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Вергун Н.В.,

при секретарі - Курінній Я.М.,

за участю: представника позивача за довіреністю Концевого Ю.В.,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства « Полтаватеплоенерго » до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

в с т а н о в и в:

01 вересня 2015 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства « Полтаватеплоенерго » звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на те, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 являються власниками квартири АДРЕСА_1, користуються послугами по теплопостачанню у вигляді опалення і гарячого водопостачання, але не розраховуються за них, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період часу з 01 липня 2012 року по 01 серпня 2015 рік у загальному розмірі 5 431 грн. 71 коп., яку разом з судовими витратами, пов'язаними з сплатою судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., просив стягнути з останніх у солідарному порядку

Ухвалою суду від 09 жовтня 2015 року, внаслідок задоволення клопотання представника позивача Концевого В.Ю., до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_4, який 05 грудня 2012 року придбав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 / а. с. 40 /.

Разом з цим, представник позивача Концевий В.Ю. 27 жовтня 2015 року звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, згідно яких Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства « Полтаватеплоенерго » просило стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 у солідарному порядку заборгованість за послуги теплопостачання за період часу з 01 липня по 01 грудня 2012 рік з урахуванням 3 % річних та індексу інфляції в загальному розмірі 253 грн. 22 коп., а з відповідача ОСОБА_4 5 206 грн. 48 коп. у рахунок погашення заборгованості за послуги теплопостачання, яка також вирахувана з урахуванням 3 % річних та індексу інфляції, за період часу з 01 січня 2013 року по 01 жовтня 2015 рік / а. с. 46 - 55 /.

Представник позивача за довіреністю Концевий Ю.В. позов з урахуванням внесених до нього змін підтримав та просив його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у позовній заяві.

При цьому, твердження відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про необхідність застосування строків позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову, вважав безпідставними, оскільки Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства « Полтаватеплоенерго », зважаючи на останню дату проведених відповідачами платежів - грудень 2012 року, звернулося до суду за захистом своїх порушених прав у межах загального строку позовної давності.

Будучи допитаною в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 просила у задоволенні позову відмовити, вказуючи на те, що на час відчуження обумовленої квартири заборгованість за послуги теплопостачання була відсутня.

Окрім цього, звертала увагу суду на порушення строків позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Незважаючи на своєчасність повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 до суду не з'явилися, причин своєї неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявили.

Разом з цим, будучи присутнім у минулих судових засіданнях, відповідач ОСОБА_2 просив суд врахувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника позивача Концевого В.Ю., відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній належними й допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень статей 526, 610, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання / неналежне виконання /, внаслідок чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов'язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Отже, вказаними нормами права встановлено обов'язок споживача своєчасно сплачувати кошти за надані послуги, тоді як відповідачі, що було встановлено в ході розгляду справи, на протязі тривалого часу ухиляються від оплати комунальних послуг, які фактично споживають.

Зокрема, відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 12 листопада 2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Господарьовою І.О., прийняв в цілому у власність квартиру АДРЕСА_1 / а. с. 4 - 5 /.

09 грудня 2010 року між відповідачем ОСОБА_2, як власником квартири АДРЕСА_1, та Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства « Полтаватеплоенерго », строком на два роки, укладено договір про надання послуг теплопостачання, що включають в себе централізоване опалення, підігрів води, суб'єктами користування яких являються мешканці квартири в кількості трьох чоловік / а. с. 7 /.

Відповідно до довідки комунального підприємства « Житлово - експлуатаційна організація № 2 », станом на 02 липня 2012 року, за вказаною вище адресою проживали відповідач ОСОБА_2, як власник приватизованої квартири, його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5, 2003 року народження / а. с. 6 /.

За правилами ст. 19 Закону України « Про житлово-комунальні послуги », у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.

Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім / ст. 156 ЖК Української РСР /.

Таким чином, обов'язок щодо оплати послуг з теплопостачання покладається виключно на відповідача ОСОБА_2, оскільки саме він, як колишній власник квартири, зобов'язаний був своєчасно та повно вносити плату за комунальні послуги.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що пред'явлення вимог по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання до ОСОБА_3 є таким, що не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак у їх задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Разом з цим, 05 грудня 2012 року відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу за письмовою згодою дружини - відповідача ОСОБА_3 відчужив обумовлену квартиру відповідачу ОСОБА_4 / а. с. 28 /.

Отже, між позивачем та відповідачем ОСОБА_4, як подальшим власником квартири АДРЕСА_1, після 05 грудня 2012 року склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг теплопостачання та їх споживання. Відсутність письмового договору з надання послуг теплопостачання не звільняє останнього, як споживача послуг, від обов'язку їх оплатити, оскільки між сторонами фактично існують зобов'язання.

На думку суду, наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за послуги теплопостачання для кожного з відповідачів проведений відповідно до затверджених тарифів та наданих послуг / а. с. 48 - 54 /, відтак сумніви щодо його достовірності у суда відсутні.

При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3 про відсутність на момент відчуження нерухомого майна заборгованості за послуги теплопостачання, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами, як того вимагають положення 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність складає три роки.

Згідно ст. 264 ЦПК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Оскільки судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом другим цивільно-процесуального кодексу України, перериває перебіг строку позовної давності.

Як убачається з матеріалів справи, 12 травня 2015 року Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства « Полтаватеплоенерго » зверталося до Київського районного суду м. Полтави з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованості за послуги теплопостачання.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 травня 2015 року матеріали за вказаною заявою повернуті заявнику для подачі до належного суду / а. с. 13 /.

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 14 липня 2015 року у прийняті заяви Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства « Полтаватеплоенерго » про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за послуги теплопостачання відмовлено / а. с. 14 /.

Отже, позивач неодноразово звертався за захистом своїх цивільних прав та охоронюваних законодавством інтересів в межах наданих повноважень та в строк, визначений Цивільним кодексом України, тому посилання відповідача ОСОБА_2 на порушення строків позовної давності є безпідставним.

Крім цього, відповідно до Типового договору, затвердженого Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 на споживача покладається обов'язок не пізніше, ніж за сім днів до зміни / наймача / квартири письмово повідомити виконавця про розірвання договору та розрахуватися за отримані послуги, включаючи день, у який настала зміна. Таким чином, споживач повинен повідомити теплопостачальну організацію про зміну сторони у зобов'язанні.

Проте, відповідач ОСОБА_2 із вказаною письмовою заявою до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства « Полтаватеплоенерго » не звертався.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10,11, 209,212,214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства « Полтаватеплоенерго », - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства « Полтаватеплоенерго » заборгованість за послуги теплопостачання в загальному розмірі 253 грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства « Полтаватеплоенерго » заборгованість за послуги теплопостачання в загальному розмірі 5 206 грн. 48 коп.

У задоволені іншої частини позову, - відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_4 судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору, в загальному розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: