Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2061/15-ц
Провадження № 2/553/821/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20.07.2015м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Андрущенка С.А.,
при секретарі - Павленко І.В.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Служби в справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів,-
У травні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Служби в справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів, посилаючись на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем по справі, від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Від попереднього шлюбу вона має двох доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. З листопада 2014 року вони не проживають разом з чоловіком та не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Її середня донька ОСОБА_5, є дуже обдарованою дитиною, вона займається гімнастикою, приймає участь у змаганнях та конкурсах, не тільки в Україні, а й закордоном. В даний час, ОСОБА_5 запросили виступати у цирку «Арена», що у м. Копенгаген, Данія. За умовами контракту, з донькою крім позивачки може поїхати ще двоє осіб зі складу сім`ї, тому вона планує поїхати за кордон з трьома дітьми. Позивачка неодноразово зверталася до чоловіка з пропозицією підписати у нотаріуса дозволі на тимчасовий виїзд спільної дитини за кордон, проте, відповідач ухиляється від цього жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову він не наводить, чим перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів ОСОБА_3, в звязку з чим вона була змушене звернутися до суду.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи Служби в справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серії 1-КЕ № 084594, виданого 26 серпня 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка с. Комишня Миргородського району Полтавської області, зареєстрували шлюб 26 серпня 2011 року про що в Книзі реєстрації шлюбів 26.08.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 209. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_1 (а.с.8).
Згідно свідоцтва про народження серії 1 КЕ № 186622, виданого 08 жовтня 2013 року, Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 (а.с.11).
Крім того, позивачка ОСОБА_1 від попереднього шлюбу має двох доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією паспорта позивачки та копією свідоцтва про народження (а.с.6-7, 14).
З листопада 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не разом не проживають, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, матеріальної та будь-якої іншої допомоги відповідач не надає.
Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційної організації №2» Полтавської міської ради № 2940 від 21.05.2015 року, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в власній квартирі АДРЕСА_1 разом з доньками (а.с. 13).
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2015 року, в справі № 553/17851/14-ц, провадження № 2/554/65/2015, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню доньку, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь ОСОБА_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_9, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, починаючи з 01.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття 01.10.2031 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.12).

Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною ОСОБА_3, не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається.

Донька позивачки - ОСОБА_5, є дуже обдарованою дитиною, вона займається гімнастикою, приймає участь у змаганнях та конкурсах, не тільки в Україні, а й закордоном. В даний час, ОСОБА_5 запросили виступати у цирку «Арена», що у м. Копенгаген, Данія, що підтверджується відповідним запрошенням (а.с.15-16). ОСОБА_1 дала згоду на цю пропозицію. За умовами контракту, період перебування починається з травня до вересня 2016 року, точна дата буде відома не пізніше 01 травня 2016 року (а.с.18-23). Для підписання контракту, згоду та пакет документів необхідно надати вже зараз. За умовами контракту, з донькою, крім позивачки, може поїхати ще двоє осіб зі складу сім'ї. Тому в цю подорож позивачка планує поїхати з трьома доньками.

Крім того, ОСОБА_5 запросили виступити у Франції, у червні цього року. для цього позивачка вже отримала шенгенську візу, в цю подорож вона також має змогу взяти з собою молодшу доньку ОСОБА_3. Також, надійшли пропозиції відвідати Італію та Німеччину. Завдяки своїй старшій сестрі ОСОБА_5. Лада могла б подорожувати разом з нами, це однозначно було б корисно дитині, вона мала б змогу вивчати іноземні мови, відпочивати, оздоровлюватись, знайомитись з іншими країнами, спілкуватися зі своїми закордонними однолітками та багато іншого. Виїзд дитини разом зі позивачкою за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, фізично та морально зміцнить її, пристосує до комунікабельності, розширить кругозір.

У зв'язку з цим, неодноразово зверталася до свого чоловіка з пропозицією підписати у нотаріуса дозвіл на тимчасовий виїзд нашої спільної дитини ОСОБА_3 за кордон. Відповідач усіляко ухиляється від цього, безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, при ньому жодних вагомих аргументів, які б пояснювати та обґрунтовували його відмову він не наводить.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як вбачається із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають гуртуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які ними уповноважені.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Як випливає з «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі. Виїзд неповнолітніх осіб за межі України у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. ч. 1,2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р.. ратифікованої 27.02.1991 р., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» дитина та її батьки для возз'єднання сім'ї мають право на вільний в'їзд в Україну та виїзд з України у порядку, встановленому законом. Батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов'язані гарантували повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання.

Відповідно до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 р. виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Згідно п.п. 17 - 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно приписів ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 62, 88, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 155 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 16 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 313 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст. 3, ч.ч. 1,2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, п.п. 17 - 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Служби в справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів задовольнити.

Надати ОСОБА_1 або її офіційному представникові дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кордону України документів, для тимчасового виїзду за межі України до країн близького і дальнього зарубіжжя неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, без згоди (дозволу) її батька ОСОБА_2, до досягнення дитиною повноліття.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_10, без згоди (дозволу) та супроводу її батька ОСОБА_2 до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп..

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ленінського районного суду м. Полтави протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_7