Провадження №: 2/752/5625/15
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
16.12.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Лебедєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення,
27.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 30.07.2015 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1. З 11.08.2015 року її місце проживання зареєстровано у зазначеній квартирі, однак позбавлена можливості проживати, оскільки у цій же квартирі без будь-яких на те правових підстав проживає ОСОБА_2 На прохання покинути належну їй на праві приватної власності квартиру, відповідач не реагує. Крім того, останній не сплачує плату за надані житлово-комунальні послуги та утримує квартиру в антисанітарному стані. Просила усунути їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з належної їй на праві приватної власності квартири та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.
У судове засідання позивач не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився повторно, направлений судовий виклик за вказаною позивачем адресою, яка відповідно до заявлених позовних вимог є його фактичним місцем проживання, повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання.
З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних.
Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 30.07.2015 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 4, 5).
За змістом ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
За даними довідки по формі № 3 виданої 26.08.2015 року комунальним підприємством «Голосіївжитлосервіс», у квартирі НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1. Зареєстровано місце проживання власника ОСОБА_1 з 11.08.2015 року (а.с. 6).
Звертаючись в суд з позовом, позивач посилалася на те, що вона як власник спірної квартири бажає використовувати належне їй на праві власності нерухоме майно для свого проживання, однак відповідач ОСОБА_2, на проживання якого у спірній квартирі ОСОБА_1 не надавала згоди, перешкоджає їй реалізувати своє право щодо володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За правилами ч. 1 ст. 383, ст. 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Наразі, факт проживання відповідача ОСОБА_2 у належній на праві власності позивачу ОСОБА_1 квартирі НОМЕР_1 за адресою - АДРЕСА_1, без її на те згоди, створює перешкоди позивачу у використанні за призначенням належного їй житлового приміщення.
Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
З огляду на встановлені судом обставини щодо належності позивачу ОСОБА_1 на праві власності житлового приміщення за адресою - АДРЕСА_1, квартира НОМЕР_1, а також відсутність у неї ж можливості використовувати за призначенням зазначене житлове приміщення з тих підстав, що в ньому проживає відповідач ОСОБА_2 без законних на те підстав, то суд приходить до висновку, що порушені законні права та інтереси ОСОБА_1 підлягають захисту у визначений нею спосіб, а саме шляхом виселення.
Отже, заявлені ОСОБА_1 вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири НОМЕР_1 за адресою - АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення підлягають задоволенню..
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 325 ЦК України, ст. 116 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213, 224-233 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення, задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачами до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя К.Г. Плахотнюк