Справа № 444/1747/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/783/6613/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Копняк С.М., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 17 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 17 серпня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_5, поданої через представника ОСОБА_6 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що задоволення заяви про забезпечення позову не зупинить виконання рішення суду, яке набрало законної сили і по якому відкрито виконавче провадження "43122709" з виконання виконавчого листа №2-9/11 від 22.10.2013 року, виданого Жовківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_8 коштів в сумі 555 332, 20 грн. Зазначає, що предметом заяви про забезпечення позову не є клопотання про зупинення виконавчого провадження, як це зазначено судом в оскаржуваній ухвалі, а клопотання про зупинення судом реалізації арештованого майна, що передбачено п.5 ч.1 ст. 152 ЦПК України. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити із наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін..

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви позивача - ОСОБА_5, поданої через представника ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого будинку №7, який знаходиться за адресою: вул. Б.Хмельницького, м. Дубляни, Жовківський р-н., Львівська обл., що здійснюється відділом ДВС Жовківського РУЮ головного управління юстиції Львівської області по виконавчому провадженню №43122709, суд виходив з тих підстав, що забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили є недопустимим. Окрім цього, судом зазначено, що відповідно до норм ст.ст. 37, 38 Закону України "Про виконавче провадження", зупинення виконавчого провадження віднесено виключного до повноважень відповідних посадових осіб державної виконавчої служби.

З такими висновками колегія суддів погоджується в повній мірі з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі ДВС Жовківського РУЮ Львівської області перебуває виконавче провадження № 43122709 щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 555332,2 грн. З метою забезпечення виконавчого документу державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, в тому числі на спірний будинок, який в майбутньому може бути реалізований через прилюдні торги для забезпечення виконання рішення по згаданому виконавчому провадженню.

Пунктами 1, 2, 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, Пленум Верховного Суду України, у пункті 4 Постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також суд першої інстанції вірно звернув увагу на п.2 вищезгаданої Постанови, де зазначено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст.152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч.4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, оскільки таке забезпечення позову про яке просить ОСОБА_5втручається в виконання рішення суду, яке набрало законної сили, тобто, забезпечити позов шляхом зупинення продажу арештованого будинку №7, який знаходиться за адресою: вул. Б.Хмельницького, м. Дубляни, Жовківський р-н., Львівська обл., що здійснюється відділом ДВС Жовківського РУЮ головного управління юстиції Львівської області по виконавчому провадженню №43122709, заборонити державним виконавцям здійснювати певні дії передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які виникають при виконанні рішення суду яке набрало законної сили.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви позивача - ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого будинку №7, який знаходиться за адресою: вул. Б.Хмельницького, м. Дубляни, Жовківський р-н., Львівська обл., що здійснюється відділом ДВС Жовківського РУЮ головного управління юстиції Львівської області по виконавчому провадженню №43122709, оскільки такий вид забезпечення позову по суті зупинить його виконання та ускладнить виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Окрім цього, слід зазначити, що відповідно до п.5 ч.1 ст. 152 ЦПК України, зупинення продажу арештованого майна як вид забезпечення позову допускається у випадку пред"явлення позову про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. З матеріалів справи вбачається, що станом на час розгляду судом першої інстанції заяви про забезпечення позову, предметом спору є поділ спільної сумісної власності подружжя у вигляді спірного будинку. Вимоги про зняття арешту зі спірного будинку предметом розгляду не була.

Таким чином, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в заяві про забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Пунктом 1 ч.1 ст.312 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, в зв"язку з чим, апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6слід відхилити, а ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 17 серпня 2015 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилити

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 17 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: С.М. Копняк

Н.О. Шеремета