АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/6873/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/744/2418/К/15 ОСОБА_1
Категорія - 48 ( І ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобука В.І.

при секретарі: Масловій К.В.

за участю: позивача ОСОБА_2;

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна який обґрунтувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.08.1992 року по 18 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_5, 14.10.199 року народження, яка проживає разом з позивачем, та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає окремо.

В період шлюбу вони за спільні кошти 22.04.2009 року придбали домоволодіння, яке розташовано за адресою: м.Кривий ріг, вул. Транзітна,76; гараж в ГСК "Авіатор", прицеп на автомобіль, автомобіль "Нива", мопед "Simple", велосипед "Аіст". Крім того в придбаному будинку ними було придбано за спільні кошти газові плити в кількості 3 штук, загальною вартістю 1500,00 грн.; холодильник "Днепр" 2 шт. загальною вартістю 1200грн., кухонний гарнітур загальною вартістю 600,00 грн; набір м'якої меблі диван+два крісла, загальною вартістю 800,00 грн; два крісла загальною вартістю 400,00 грн; стіл книжка загальною вартістю 100,00 грн.; ліжка 2 шт. загальною вартістю 1200,00 грн.; стіл обіденний 3 шт., загальною вартістю 600,00 грн.; стільці у кількості 6 шт, загальною вартістю 300,00 грн.; стіл письмовий загальною вартістю 80,00 грн.; піаніно, загальною вартістю 300,00 грн.; табуретки 4 шт. загальною вартістю 100,00 грн; швейна машинка з ножним приводом загальною вартістю 200,00 грн.; журнальний столик загальною вартістю 100,00 грн; килим 2 шт, розміром 3х4м- 550 грн. кожен, загальною вартістю 1100 грн; килим 2 шт розміром 2х1,5м-250,00 грн. кожен, загальною вартістю 1100,00 грн.; палас загальною вартістю 200,00 грн.; шафа тридверна загальною вартістю 150,00 грн.; тумба під телевізор загальною вартістю 50,00 грн.; мікрохвильова піч "Електролюкс" загальною вартістю - 700,00 грн.; пральна машинка "Самсунг" загальною вартістю 2100,00 грн.; пральна машинка "Киргизія" загальною вартістю 300,00 грн.; сокочавилка загальною вартістю 250,00 грн.; комп'ютер вартістю 1800,00 грн; принтер загальною вартістю 550,00 грн.; телевізор "Самсунг" загальною вартістю 900,00 грн.; морозильна камера загальною вартістю 400,00 грн.; зварювальний апарат вартістю 600,00 грн.; електронасос вартісю 200,00 грн.; газова колонка "Аміна",вартістю 800,00 грн.; бензопила вартістю 600,00 грн.; електрична дриль вартістю 300,00 грн.; електрична болгарка вартістю 300,00 грн., загальна вартість майна 19880,00 грн.

Гараж, розташований в ГБК "Авіатор"- вартість 18000 грн.; прицеп на автомобіль - 2000,00 грн.; автомобіль "Нива" д.н.НОМЕР_1 вартістю 18 000 грн.; мопед "Simple", вартістю 2000 грн.; велосипед "Аіст" - 600,00 грн.

Відповідач в добровільному порядку не бажає ділити спільне майно, тому позивач просила суд здійснити поділ домоволодіння, яке розташовано за адресою: м. Кривий ріг, вул. Транзитна, будинок 76, житловою площею 40 кв.м, літня кухня з тамбуром "Б", гараж "В", вбиральня "Д", сарай "Г", водоколонка, вимощення та огорожа, що є спільною власністю, виділивши позивачу 3/4 частини домоволодіння, а відповідачу 1/4 частину домоволодіння, визнавши право власності кожного на його частку.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке розташовано за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Транзитна, будинок 76, житловою площею 40 кв.м, літня кухня з тамбуром "Б", гараж "В", вбиральня "Д", сарай "Г", водоколонка, вимощення та огорожа.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке розташовано за адресою: м.Кривий ріг, вул. Транзитна, будинок 76, житловою площею 40 кв.м, літня кухня з тамбуром "Б", гараж "В", вбиральня "Д", сарай "Г", водоколонка, вимощення та огорожа.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 600 гривень сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 115 гривень 40 копійок судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1250 гривень на правову допомогу.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог в повному обсязі та відшкодування витрат повязаних з апеляційним оскарженням рішення суду, з тих підстав, що судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Зокрема в рішенні невірно зазначено дату народження дочки сторін по справі, судом не встановлено вартість спірного домоволодіння, не залучено експерта-товарознавця, проігноровано обовязок встановлення ринкової вартості всього спільного майна подружжя, проігноровано інтереси неповнолітніх дітей, що проживають з позивачем. Протиправною бездіяльністю суду відповідачу окрім ? частини спірного домоволодіння залишено все набуте сторонами за період шлюбу майно.

Судом безпідставно стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 715 грн. 40 коп., оскільки суд не зазначив розмір судового збору відповідно до уточненої позовної заяви та безпідставно стягнуто з позивача на користь відповідача 1250 грн. на правову допомогу, окрім того в рішенні суду не зазначено строк і порядок набрання ним законної сили.

Крім того, судом при розгляді спору порушено строк розгляду цивільної справи, передбачений ст. 157 ЦПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача просить рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, перевірив всі доводи та дав їм правильну юридичну оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам законодавства, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивачка та відповідач з 22.08.1992 року по 18 жовтня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5,6).

Під час перебування у шлюбі сторонами 22.04.2009 року, згідно договору купівлі-продажу, було спільно набуто будинок 76 по вул. Транзитна в м. Кривому Розі, власником вказаного будинку є позивач ОСОБА_2 (а.с.13, 14-16).

Також, згідно позовної заяви сторонами в період шлюбу було придбане інше майно, перелік якого міститься в позовній заяві.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та визнаючи за кожною стороною право власності на ? частину спірного домоволодіння, суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно, а саме будинок 76 по вул. Транзитна в м. Кривому Розі, було придбано сторонами у період шлюбу, тому воно є їх спільною сумісною власністю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ст. 372 ЦК України У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що між сторонами не укладалось будь-якого договору про набуте майно, воно належить їм у рівних частках, а саме по 1/2 частині кожному.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність поділу між сторонами їх спільно нажитого майна, а саме будинку 76 по вул. Транзитна в м. Кривому Розі, стосовно якого було заявлено позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що в рішенні суду невірно зазначено дату народження дочки сторін по справі не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вказана обставина призвела до неправильного вирішення спору.

Не можуть бути підставою для скасування рішення доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлено вартість спірного домоволодіння, не залучено експерта-товарознавця, проігноровано обовязок встановлення ринкової вартості всього спільного майна подружжя з огляду на наступне.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 10,60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивачем ставилось питання про поділ спільного майна подружжя, а саме будинку 76 по вул. Транзитна в м. Кривому Розі з виділенням їй у власність ? його частини.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. 63 СК України, вірно встановлено частки спільного майна подружжя у спірному домоволодінні.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки кожного з них визнаються рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. За наявності обставин, визначених ч. 2, 3 ст. 70 СК України, а саме якщо один з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї, або розмір аліментів, що сплачуються ним (нею), є недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини, частка такої особи може бути збільшена або зменшена.

Із матеріалів справи слідує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявні обставини, зазначені ст.70 СК України, тобто відсутні підстави для збільшення частки позивача.

Послання в апеляційній скарзі на те, що судом не визначена вартість спірного домоволодіння є безпідставним, оскільки згідно висновку про оцінку майна (а.с.145-152) його вартість складає 143080 грн.

Крім того, обовязок встановлення ринкової вартості всього спільного майна подружжя, відповідно до вимог ст.ст. 11,57 ЦПК України, покладено виключно на сторін по справі та не є обовязком суду, як це зазначено в апеляційній скарзі.

Крім того, що стосується зазначеного у позовній заяві переліку майна, що знаходиться у будинку, то жодної вимоги позивачем щодо цих речей заявлено не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проігноровано інтереси неповнолітніх дітей, що проживають з позивачем колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно позовних вимог предметом позову є поділ спільного майна подружжя, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що її частки в спільному майні подружжя може бути збільшена, зокрема не доведено, що один з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї, або розмір аліментів, що сплачуються ним (нею), є недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що протиправною бездіяльністю суду відповідачу окрім ? частини спірного домоволодіння залишено все набуте сторонами за період шлюбу майно колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивачем не заявлялись позовні вимоги стосовно поділу іншого набутого майна за період шлюбу, окрім спірного домоволодіння, тобто такі позовні вимоги відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 715 грн. 40 коп., оскільки суд не зазначив розмір судового збору відповідно до уточненої позовної заяви та безпідставно стягнуто з позивача на користь відповідача 1250 грн. на правову допомогу спростовуються вимогами ст. 88 ЦПК України.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, зокрема на те, що в рішенні суду не зазначено строк і порядок набрання ним законної сили, судом при розгляді спору порушено строк розгляду цивільної справи, передбачений ст. 157 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування законного рішення, оскільки вони не призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: