Справа № 212/7951/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого-судді Ваврушак Н.М.,

при секретарі Плотнікової Т.Б.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес». В обґрунтування позову зазначено, що позивач отримала тілесні ушкодження під час ДТП, автомобілем керував ОСОБА_6, який перебував у трудових відносинах у ОСОБА_5 Водій ОСОБА_6 помер, провадження у кримінальній справі закрито. Позивач ОСОБА_4 зверталася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» з заявою про відшкодування матеріальних збитків. Отримала 593,53 грн., з заявою про відшкодування моральної шкоди до страхової компанії не зверталася. Наполягає на тому, що вона витратила на лікування 9498 грн. Просить суд стягнути на її користь розмір відшкодування матеріальної шкоди 9498 грн., моральної 300 000 грн., та витрати на правовому допомогу. Відшкодування моральної шкоди обґрунтовано тим, що позивач має увічнення обличчя, для його виправлення необхідно провести декілька пластичних операційних втручань.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обґрунтування вказані у позовній заяві. Додатково повідомив, що страховою компанією розглянута заява позивача з приводу відшкодування матеріальної шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що позовні вимоги не підтвердженні належними доказами. Так, позивачем надані копії чеків про придбання ліків, але відсутні призначення лікарів відповідних лікарських засобів. Окрім того, страхова компанія перевіряла наявні чеки про придбання ліків та виписки лікарів, та прийшла до висновку, що підтверджені витрати на придбання ліків лише на суму 593,53 грн., що сплачено ОСОБА_4 З приводу морального відшкодування, представник відповідача вказує на те, що позивач не скористалася своїм правом на їх відшкодування страхової компанією, що є підставою для відмови у позові.

Третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та надіслали до суду заперечення.

В судовому засіданні встановлено, 22 лютого 2013 року близько 15.10 годин по асфальтному покриттю проїзної частини дороги, по вул. Волгоградської збоку майдану Горького в напрямку майдану Артема рухався транспортний засіб автобус «БАЗ 22154 СПГ» реєстраційний №АЕ 2990 АА, під керуванням водія ОСОБА_6, який в районі залізничного мосту по вул. Волгоградській допустив наїзд на його бетонну основу. Під час подальшого руху відбулося перекидання автобусу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було травмовано 22 пасажира автобусу, серед яких була ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

22.02.2013 року відкрито кримінальне провадження №0000732 по факту вищезазначеного ДТП та спричинення тяжких тілесних ушкоджень. 13.06.2013 року прокуратурою м. Кривого Рогу винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000732 від 22.02.2013 року у звязку зі смертю особи (водія ОСОБА_6П.), якого може бути повідомлено про підозру у скоєнні злочину (а.с.21 т.1). В описовій частині постанови вказано що згідно висновку судово-медичної експертизи № 1187/44 від 24.05.2013р. у водія ОСОБА_6, що керував технічно справним автобусом «БАЗ-22154 СПГ», на фоні гіпертонічної хвороби з артеріальним тиском 240/160 мм. рт. ст. виник геморагічний інсульт в області правої середньої мозкової артерії (внутрішньо мозкова гематома правої таламічної області ) з грубим лівобічним геміпарезом, грубим псевдобульбарним синдромом, око рухливими розладами і інтелектуально-мнестичними порушеннями. Враховуючи час дорожньо-транспортної пригоди, дані супровідного листка швидкої допомоги, а також дані про час надходження до стаціонару, можливо свідчити, що дружньо-транспортна пригода знаходиться у причинному звязку з патологічними хворобливими змінами у ОСОБА_6

В результаті вищезазначеного ДТП ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани голови та обличчя, перелому кісток носу, верхньої шелепи та нижнього краю лівої орбіти, синців обличчя, крім того, на відкритих частинах обличчя ОСОБА_4 виникли після травматичні рубці, які являються невиправними ушкодженнями, так як для їх усунення необхідне проведення оперативного втручання, тобто пластичної операції. Рубці, які виникли на обличчі ОСОБА_4 значно спотворюють його риси, в порівнянні з тим, яке було обличчя ОСОБА_4 до травмування в ДТП. Тілесне ушкодження у вигляді після травматичних рубців на відкритих частинах обличчя ОСОБА_4 та за своїм характерам відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою непоправного знівечення обличчя. (а.с. 23-27).

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України наголошує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи рішення по справі, суд перевіряє надані сторонами пояснення та докази і приходить до висновку, що вимоги не підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачеві ОСОБА_4, суд зазначає наступне.

У відповідності до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » від 01.07.2004р. № 1961-ІV між ФОП ОСОБА_5 та Криворізьким управлінням ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» було укладено договір цивільно-правової відповідальності, що підтверджується страховим Полісом № АЕ /2346748 про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.01.2013р. якій передбачає ліміт відповідальності на одного потерпілого в розмірі 100000 грн. у звязку з заподіянням шкоди життю та здоровю та за шкоду заподіяну майну в сумі 50 000 грн.(а.с.46 т.1).

Відповідач після дорожньо-транспортної пригоди повідомив ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» про настання страхового випадку телефоном гарячої лінії 0 що було зафіксовано працівниками страхової компанії, та підтверджено страховою компанією у запереченні.

У відповідності до чинного законодавства винуватець ДТП відшкодовує матеріальні збитки нанесені в результаті дорожньо-транспортної пригоди в разі:

- відмови страхової компанії у відшкодуванні шкоди з визначених чинним законодавством причин; - сума матеріальної шкоди перевищує граничну суму страхового відшкодування.

Згідно до ст. 1194 ЦК України, передбачені підстави для відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, а саме особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового) відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до доданих до цивільного позову аптечних чеків та різноманітних чеків зі станцій заправки, сума збитку, яка підлягає відшкодуванню позивачу складає 9 498,44 грн., (а.с.182-194 т.1), що не перевищує суму страхового полісу, яка передбачає відшкодування шкоди життю та здоровю в розмірі 100 000 грн.

Суд звертає увагу на той факт, що у лікарняних виписках та епікризах відсутнє призначення лікаря на лікування ОСОБА_4 (а.с.85-94, 98-119 т.1), таким чином встановити чи дійсно придбані препарати за наданими аптечними чеками є належними до даного лікування неможливо. Суд вважає, що позивачем не доведено розміру матеріальної шкоди належними доказами.

Представником відповідача у судовому засіданні вказано, що велика кількість з наданих чеків з однієї аптечної установи, а саме Аптеки № 6 «Доброго дня», що знаходиться за адресою: вул. Всебратське-2, буд 58А та входить до підприємства ТОВ «Фармастор». У відповідності до копій чеків оглянутих судом було встановлено, що більшість з них відповідають двом дням, а саме 13.05.13 р. та 18.08.13 р. з розривом в хвилинах, між придбаними медичними препаратами та товарами гігієни. Позивачем не спростовані вказані доводи відповідача.

Окрім того, надані позивачем чеки виписані з зазначенням номеру картки покупця та прізвища, імя та по батькові покупця, так наприклад, на одному з аркушів присутні копії чеків на купівлю препаратів 14.05.2013р. та 25.07.2013р. на імя Позивача ОСОБА_7 з зазначенням ідентифікаційної картки № ******707215, що підтверджує наявність у матері позивача картки знижок даної аптечної мережі, але в інших чеках даної аптеки № 6 ми можемо ідентифікувати, що препарати були придбані іншими особами, а саме: ОСОБА_8, № картки: 411638823 чек № 0051 від 18.08.13 12:57, ОСОБА_9, № картки: 411638454 чек № 0117 від 18.08.2013р. 18:56, ОСОБА_10, № картки: 411638616 чек № 0002 від 13.05.2013р., ОСОБА_11, № картки: 411562097 чек № 0055 від 18.08.2013р. 13:11, ОСОБА_12, № картки: 411562213 чек № 0004 від 18.08.2013 09:10, ОСОБА_13, № картки: 411562296 чек № 0155 від 12.08.2013р. 18:51, ОСОБА_14, № картки:411562132 чек № 0008 від 19.08.13 09:01, ОСОБА_15, № картки: 411638440 чек № 0075 від 18.08.2013р. 15:13, ОСОБА_16, № картки: 411563838 чек № 0139 від 12.08.2013 17:54, ОСОБА_17, № картки: 411638624 чек № 0096 від 09.08.2013 16:31, ОСОБА_18, № картки: 411638692 чек № 0135 від 09.08.13р. 18:47, та інші (а.с.182- 194 т.1). Також в інших аптечних чеках Аптеки №6 зазначено номер наданої картки без зазначення прізвища імя та по-батькові покупця, тобто, дані докази по справі, на думку суду, є не допустимими.

Позивач зверталася до страхової компанії з проханням відшкодувати матеріальну шкоду, та в порядку відшкодування страхових виплат були виплачені третьою особою ПрАТ «Страхова компанія «Брокбазнес» ОСОБА_4 в сумі 593, 53 грн. по страховому випадку, який трапився 22.02.2013р. Вказана обставина підтверджена наданими до суду документами про розрахунок страхового відшкодування (а.с.208, 239-244 т.1).

Таким чином, суд приходить до висновку, що інших підстав, для відшкодування витрат немає, так як третя особа відшкодувала всі належні та підтверджені витрати.

У відповідності до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода завдана особі чи майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини задавача шкоди ( ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого ч. 5 ст. 1187 ЦК України.

Непереборна сила - це надзвичайна і нездоланна в даних умовах обставина. Джерелом непереборної сили можуть бути явища природи, технічні механізми, хвороба тощо. У діянні, вчиненому під впливом непереборної сили, відсутня воля особи, відсутні саме діяння і об'єктивна сторона злочину. Отже, за таке діяння кримінальна відповідальність наставати не може.

У відповідності до судово-медичної експертизи № 1187/44 від 24.05.2013р. у водія ОСОБА_6, що керував технічно справним автобусом «БАЗ-22154 СПГ», що належить Відповідачу, на фоні гіпертонічної хвороби з артеріальним тиском 240/160 мм. рт. ст.. виник геморагічний інсульт в області правої середньої мозкової артерії (внутрішньо мозкова гематома правої таламічної області) з грубим лівобічним геміпарезом, грубим псевдобульбарним синдромом, око рухливими розладами і інтелектуально - мнестичними порушеннями. Враховуючи час дорожньо-транспортної пригоди, дані супровідного листка швидкої допомоги, а також дані про час надходження до стаціонару, можливо свідчити, що дружньо-транспортна пригода знаходиться у причинному звязку з патологічними хворобливими змінами у ОСОБА_6

Таким чином, суд приходить до переконання, що настання нападу інсульту з паралічем та змінами свідомості, який у відповідності до експертизи, про висновок якого вказано у постанові слідчого (а.с.220 т.1 зв.стор.) став причиною скоєння ОСОБА_6 дорожньо-транспортної пригоди є саме непереборною силою, якій водій не міг протистояти і яка має ознаки невідворотності. В подальшому водій ОСОБА_6 10.06.2013р. знаходячись на стаціонарному лікуванні - помер.

Даний факт підтверджується копією Постанови про закриття кримінального провадження від 13.06.2013 р., копією виписки хворого неврологічного відділення КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2 ДОР» ОСОБА_6, копією довідки про смерть № 1201 від 12.06.2013 р. та свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 (а.с.220-226 т.1). Згідно ст. 1187 ЦК України зазначається, що особа, яка здійснила діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили, або умислу потерпілого.

Таким чином саме вплив дії непереборної сили у вигляді інсульту, що стався у водія під час здійснення руху джерела підвищеної небезпеки знаходиться у відповідності до результатів судово-медичної експертизи у прямому причино - наслідковому звязку зі спричиненням завдання шкоди потерпілим. Так як з настання геморагічного інсульту та паралічу кінцівок з витертої орієнтації ОСОБА_6 не міг ані попередити, ані зупинити транспортний засіб, що є в даному випадку саме характеристикою дії непереборної сили, що звільняє від відповідальності за заподіяння шкоди.

Стосовно вимог позову про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві ОСОБА_4 суд зазначає про наступне. Позивач обґрунтовує свої вимоги про моральне відшкодування лише зневіченням обличчя та необхідністю проведення оперативного втручання з приводу пластичних операцій та те, що ОСОБА_19 втратила інтерес до життя та соромиться свого вигляду.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Статтею 1167 ЦК України передбачені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду - наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього.

Судом не встановлено наявності причинного зв'язку між шкодою що завдана позивачу та протиправною поведінкою водія, і тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди та задоволення вимог.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 1167, 1187, 1194ЦК України, , Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », ст. 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригода відмовити в повному обсягу.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_3. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Ваврушак