Справа № 500/6754/15-ц
Провадження № 2/500/3195/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі Хачатрян А.Т.,

за участю: представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2015 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами (з урахуванням уточнених позовних вимог від 22.12.2015р.), якими просять визнати за ними в рівних частках (по 1/2) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Молодіжна, 14, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними спорудами на імя спадкодавця, що знаходиться в селі Броска Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Молодіжній, № 14, який належав померлому 22.10.2000 року ОСОБА_9, спадкоємицею якого за законом була його дочка ОСОБА_10, яка фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила своїх спадкових прав.

Позивач ОСОБА_1, який є законним представником малолітнього ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_6 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_7 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши учасників процесу, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно записом № 3 у господарській книзі виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Молодіжна, 14, належить на праві особистої власності ОСОБА_9, що підтверджено також, розпорядженням Виконкому ОСОБА_7 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 21 від 25.04.2001 року, технічним паспортом на житловий будинок, виданим КП «Ізмаїльське МБТІ» від 30.07.2008 року (10,11-15, 26).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 119722 від 16.07.2008 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_9 помер 22.10.2000 року (а.с. 17).

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_9 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Молодіжна, 14.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38843012 від 08.11.2014 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_9, відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_9 являються: донька ОСОБА_10, що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІІ - УР № 1012833 від 20.10.1967 року, виданим ОСОБА_7 сільською радою депутатів трудящих та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 490411 від 28.01.1989 року, виданим ОСОБА_7 сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_12 змінила прізвище на «Крижановська» (а.с. 18,20); син ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №105467, виданим Виконкомом ОСОБА_7 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (а.с. 19).

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини ОСОБА_10 мешкала разом із спадкодавцем ОСОБА_9, що підтверджено довідкою № 1185 від 23.07.2014 року, наданою ОСОБА_7 сільською радою Ізмаїльського району Одеської області (а.с. 11), тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину, оскільки вступила у володіння, управління спадщиною.

Інший спадкоємець ОСОБА_8 спадщину після ОСОБА_9 не прийняв, оскільки на день смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, разом зі спадкодавцем не мешкав, за однією адресою зареєстрований не був, що підтверджено довідкою виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1390 від 26.06.2008 року, в якій зазначено, що ОСОБА_8 проживав та був зареєстрований у спадковому будинку в період часу з 1973 по 09.12.1997 року. З витягу із погосподарської книги, вбачається, що ОСОБА_8 з 25.05.1990 року знаходився на службі в Радянській армії, а 09.12.1997 року вибув в м. Москва, що підтверджено, також, довідкою Виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 96 від 30.03.2015р. В установлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріуса ОСОБА_8 не подав.

Не встигнувши оформити своїх спадкових прав ОСОБА_10 померла 22.07.2013 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 344412 від 24.07.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с. 25)

Після смерті ОСОБА_10 згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Молодіжна, 14.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38843249 від 08.11.2014 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_10, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_10 ОСОБА_13:донька ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-ЖД № 310239 від 22.02.1991 року, виданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану м. Іллічівськ (а.с. 21); син ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 263363 від 17.11.2011 року, виданим виконкомом ОСОБА_7 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (а.с. 22).

Частиною 4 статті 1268 ЦК України визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_6 у встановлений законом строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено листом № 2951/02-14 від 16.12.2014 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 № 2554/02-14 від 08.11.2014 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязкуіз тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними спорудами на імя спадкодавця, що знаходиться в селі Броска Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Молодіжній, № 14, який належав померлому 22.10.2000 року ОСОБА_9, спадкоємицею якого за законом була його дочка ОСОБА_10, яка фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила своїх спадкових прав (а.с. 27).

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Судом встановлено, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується право власності померлого ОСОБА_9 на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул.Молодіжна, 14.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим позов задовольнити, та визнати за позивачами право власності на спадкове майно, що складається із зазначеного житлового будинку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Молодіжна, 14.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Молодіжна, 14.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 22.12.2015р.

Суддя: ОСОБА_15