Справа № 211/5549/15-ц
Провадження № 2/211/2133/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого, судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

у відсутність сторін

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, розірвання договору про виконання робіт та визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, розірвання договору про виконання робіт та визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування позову вказує, що 25.04.2014 року вона уклала договір з фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 щодо купівлі та встановлення вхідних дверей на суму 3 800,00 гривень та уклала кредитний договір з ПАТ «Альфа-Банк». За умовами п. 1.1 договору замовлення, вона як замовник, доручила, а фізична особа підприємець ОСОБА_2 зобов'язувався поставити і передати їй у власність двері за розцінками виконавця, а вона зобов'язувалась оплатити і прийняти готові вироби і роботу за умовами договору замовлення. Крім договору замовлення, вона ще уклала з відповідачем ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір № 401608805 від 25.04.2014 року на суму 4 422,22 гривень. Через 3-4 тижні їй зателефонували з пропозицією придбати двері більш масивні та дорожчі ніж ті, які були нею замовлені, але зі знижкою вартістю 4 200,00 гривень та запропонував приїхати до них в офіс за адресою: АДРЕСА_1. Від запропонованих дверей вона відмовилась, так як модель та колір їй не сподобались. 10.07.2014 року вона написала заяву про встановлення їй дверей кольором 68-Е, модель 138, їй відповіли, що такі накази будуть коштувати дорожче, тому у заяві вона написала, що згодна доплатити різницю. Після 10.07.2014 року вона неодноразово приїздила та дзвонила до офісу даної фірми для з'ясування питання поставки дверей та чула тільки одні обіцянки. На теперішній час двері їй так і не поставлені, на зв'язок відповідач не виходить, вхід до офісу по вул. Телевізійна, 8 зачинений. Вона зверталася до Голови Правління банку ПАТ «Альфа-Банк» у м. Кривому Розі з зверненням про припинення вимог з оплати за укладеним кредитним договором, і у зв'язку з невиконанням договору поставки дверей і пропозицією про розірвання кредитного договору № 401608805 від 25.04.2014 року, та сплатила всю суму боргу за зазначеним кредитним договором, яка склала 5 095,81 гривень. Фактично кредитний договір укладався між нею та ФОП ОСОБА_2, тому що представник ПАТ «Альфа-Банк» у м. Кривий Ріг був відсутнім, в договорі про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочину від 25.04.2014 року відсутні відомості про особу, яка виступає від імені Київського відділення ПАТ «Альфа-Банк» у м. Кривий Ріг. Сподіваючись на виконання замовлення і надання їй специфікації 491608805 від 25.04.2014 року на руки, вона перерахувала кошти на рахунок ПАТ «Альфа-Банк» НОМЕР_2 у розмірі 5 095,81 гривень. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. Просить суд розірвати договір замовлення від 25.04.2014 року укладений між нею та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та стягнути на її користь понесені збитки по укладеному договору замовлення та кредитному договору в розмірі 5 095,81 гривень та розмір пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в розмірі 2 499,74 гривень та збитки від інфляції в розмірі 2 411,19 гривень, всього збитки складають 4 910,93 гривень, всього на загальну суму 10 006,74 гривень, визнати кредитний договір № 401608805 від 25.04.2014 року, укладений між нею та ПАТ «Альфа-Банк» на суму 4 422,22 гривень недійсним.

В судове засідання сторони повторно не з'явилася, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Позивач до суду надала заяву, про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 61 - заява).

Відповідачі ОСОБА_2 та представник ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені ( а.с. 21,22,23,24,25,26,36,37,38,39,42,46,47,48,49,58,59).

Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» до суду надав заперечення проти позову, зазначивши, що ПАТ «Альфа-Банк» не є стороною договору про виконання робіт. Якщо у сторін договору про виконання робіт виникають спори з приводу цього договору - сторони їх мають вирішувати між собою. Позивач отримав кредитні кошти, банк зазначені кошти надав. Отримані кошти споживач мав використати на власні потреби. Банк не має відношення до споживчих властивостей товару та його комплектності. Ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає відкликання згоди на укладення кредитного договору. Тобто споживач має право фактично без надання пояснень відкликати свою згоду на укладення договору. Дане положення закону трактується саме як захист прав споживачів. При цьому на споживача покладено обов'язок повернути отримані кошти та сплатити відсотки за користування ними. Жодна інша стаття даного Закону не містить порядку відмови від укладення кредитного договору, також даний закон не містить положень, які регулюють розірвання кредитних договорів в односторонньому порядку. Діючим законодавством України не передбачено звільнення боржника від сплати кредиту у випадку неотримання ним послуги або товару задля яких зазначений кредит брався. Кредитний договір був укладений сторонами з урахуванням волевиявлення позивача та відповідача, оскільки підписи на договорі - є доказом того, що сторони погодилися з умовами укладених договорів. З матеріалів справи вбачається, що договір підписаний повноваженими особами, містить всі суттєві умови передбачені законом для договорів, і які мають істотне значення, а також які були узгодженні сторонами шляхом звернення позивача з пропозицією щодо укладання цього договору та погодження відповідачем на укладання такого договору. ПАТ «Альфа-Банк» в повній мірі виконанні умови укладеного договору - позивачу в повній мірі надані кошти за укладеним договором. Просили справу розглянути за відсутністю представника банку та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним кредитного договору.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування .

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 31.01.2011 року є фізичною особою-підприємцем, вид діяльності: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням ( а.с. 9 - копія витягу). 25.04.2014 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір на виготовлення та доставку дверей, а також установка. Якість виробів, що поставляються за договором повинна відповідати технічним умовам виконавця, нормам якості для цього виду виробу ( 1.4 полотно 80, коробка 1, Литви +, Добор +, Фурнітура ( ручки, петлі, колір, кількість+) (п. 1.3 Договору)., згідно п. 1.8 Договору, вартість виробу складає 3800 грн. 00 коп. Після оплати, виконавець зобов'язується виготовити і доставити виріб протягом 18 робочих днів ( а.с. 6 - копія договору). Борг до доставки - Альфа Банк.

25.04.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено Кредитний договір № 401608805 про надання споживчого кредиту за умовами якого ПАТ «Альфа-Банк» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 4222,23 грн., датою остаточного повернення кредиту є 28.04.2016 року. При цьому кредит наданий позичальнику для оплати/часткової оплати товару згідно з переліком, що вказаний у специфікації 491608805 від 25.04.2014 року або листі - гарантії до договору у загальній сумі 3 800,00 гривень, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_4 НОМЕР_3 у ПАТ «Альфа-Банк», МФО 307770, код ЄДРПОУ НОМЕР_4, для оплати страхового платежу та сплати комісійної винагороди банку ( а.с. 7-8 - копія кредитного договору). ОСОБА_1 перерахувала кошти на рахунок ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 5 095,81 гривень ( а.с. 13-15).

На звернення ОСОБА_1 до виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м. Кривий Ріг, з питання розірвання договору щодо виготовлення, доставки та встановлення дверей з ФОП ОСОБА_2, їй повідомили, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Розірвання договірних зобов'язань, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, відповідно до Цивільного кодексу України, відбувається виключно за згодою сторін або у судовому порядку. В свою чергу працівниками виконкому районної в місті ради з ФОП ОСОБА_2 проведено роз'яснювальну роботу щодо дотримання вимог чинного законодавства про захист прав споживачів та направлено листи до органів державного нагляду ( контролю), а саме Держспоживінспекції у Дніпропетровській області, Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління податкової інспекції Управління Міндоходів у Дніпропетровській області, районної прокуратури для проведення контрольно-перевірочних заходів ( а.с. 10). Станом на 31.10.2014 року відповіді від Держспоживінспекції у Дніпропетровській області не надійшло у зв'язку з тим, що вказаний орган державного нагляду перебуває в стадії реорганізації, функції контрольно-перевірочних заходів на даний час не здійснює. За офіційною інформацією Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління податкової інспекції Управління Міндоходів у Дніпропетровській області, у зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_2 перебуває на податковому обліку в Кіровоградській ОДПІ за місцем реєстрації для проведення відповідних заходів у сфері контролю направлено листа до Кіровоградської ОДПІ. Відповідно до п. 6 договору щодо виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкцій ФОП ОСОБА_2 від 25.04.2014 року враховуючи норми Цивільного кодексу щодо вирішення договірних зобов'язань рекомендовано вирішувати у судовому порядку ( а.с. 12).

Як роз'яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частин 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, у випадках встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056 ЦК України позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 6, 7 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Винятки з цього правила встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язанні з його недійсністю.

Умовами договору замовлення від 25.04.2014 року на виготовлення та передачу у власність ПВХ виробів не передбачено порядок розрахунку за замовлення та не вказано номер рахунку виконавця для перерахування коштів для безготівкового розрахунку. Умовами договору не передбачено графік погашення заборгованості та не визначено розмір платежів.

Пунктом 2.2 передбачено, що після виконання замовником п.2.1 виконавець зобов'язаний надати вироби впродовж 18 робочого дня. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо виконання спірного договору як зі сторони замовника, так і зі сторони виконавця. Оскільки надані до позовної заяви квитанції про сплату заборгованості за кредитними зобов'язаннями перед ПАТ «Альфа-Банк», відповідно до договору № 401608805 від 25 квітня 2014 року (а.с.7), судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не містять даних, щодо сплати позивачем вартості товару та якого саме.

Оскільки позивачем не доведено ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, суд не вбачає підстав для задоволення її позову.

Враховуючи наведені норми закону та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки, вона звернулася до суду з вимогами про розірвання договору від 25 квітня 2014 року та стягнення грошових коштів за даним договором, однак не надала жодних доказів щодо невиконання відповідачами умов спірних договорів, крім того позивачем не надано також і доказів того, що перерахунок коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_4 НОМЕР_3 у ПАТ «Альфа-Банк», МФО 307770, код ЄДРПОУ НОМЕР_4, здійснені на виконання п. 2.1. договору від 25.04.20154 року укладеного між нею та відповідачем ОСОБА_2.

Оскільки в задоволенні позову позивачу, звільненого від сплати судового збору, відмовлено, судові витрати в частині сплати судового збору суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

На підставі ст.ст. 15,16, 403,215,216,627,628,629,1054,1065 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88,213-214, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, розірвання договору про виконання робіт та визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні у той же строк із дня отримання копії рішення.

Суддя: В. А. Папарига