ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3127/15-ц
провадження № 2/753/2825/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сухомлінова С.М.

секретарі Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту проживання сторін однією сім'єюбез реєстрації шлюбу і визнання за позивачем права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. Посилався на те, що сторони з липня 2004 року по лютий 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_4 2005 року народження. Стверджував, що у вересні 2012 року сторони стали разом проживати в АДРЕСА_1, яку відповідачка придбала за спільні та кредитні кошти в травні 2012 року. Вказував, що сторони в спірній квартирі проживали як одна сім'я, але у липні 2014 року сторони припинили шлюбні стосунки і позивач став проживати окремою.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, а відповідач позов не визнала і стверджувала, що позивач не доказав факт проживання сторін однією сім'єю з 2012 р. по 2014р., а також свою участь в купівлі спірної квартири.

Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтв, рішення (а.с.9,10,13) та пояснень сторін, останні з 31.07.2004р. перебували в зареєстрованому шлюбі в якому ІНФОРМАЦІЯ_1. народилася донька ОСОБА_4.

22 грудня 2006 року сторони придбали в рівних частинах однокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

В лютому 2012 року рішенням суду шлюб між сторонами був розірваний, а з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти для утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку позивача.

Як вбачається з договору, витягу (а.с. 16,135), паспорту (а.с.136-139) та пояснень відповідачки, остання 22.05.2012 року придбала за 400 000 грн. однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, на придбання якої ОСОБА_3. уклала іпотечний кредит на суму 250 000 грн. (а.с.146-147), та отримала за договором позики (а.с.173) від ОСОБА_6 ще 88 000 грн.

Як вбачається з довідки (а.с.46) відповідачка з жовтня 2011 р. працює на посаді заступника начальника управління ПАТ «Юнекс Банк», а її середня заробітна плата за період з травня 2012 року по липень 2014 року складала 10 000 грн., в той час як заробітна плата позивача з урахуванням виплачених аліментів складала 3 260 грн. (а.с.118).

Згідно довідки (а.с.45) та пояснень відповідачки ОСОБА_3, в спірній квартирі позивач не був зареєстрований, утримання цієї квартири здійснювалось лише за рахунок доходів самої ОСОБА_3

Як пояснила відповідачка, вона дозволила тимчасово пожити позивачу в спірній квартирі для того щоб останній допоміг їй зробити ремонт та міг вільно спілкуватися з їх донькою. Наміру поновлювати шлюбні стосунки з позивачем вона не мала, оскільки на той спірний період мала інтимні стосунки з іншим чоловіком.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі то майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Юридичне значення для вирішення даного майнового спору на підставі ст. 74 СК України має лише факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки в період протягом якого було придбане спірне майно, тобто з часу розірвання попереднього шлюбу - 29.02.2012р. до моменту набуття квартири у власність - 22.05.2012р.

Суд вважає, що позивач не довів той факт, що у вказаний період між сторонами склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Надані на підтвердження вказаної обставини копії фотографій (а.с.102-118) стосуються періоду 2013-2014 років і не можуть бути доказом проживання однією сім'єю в спірний період.

Твердження позивача в тій частині, що вони проживали як одна сім'я в АДРЕСА_2 до жовтня 2012 року спростовуються поясненнями відповідачки, яка стверджувала, що з моменту розірвання шлюбу в лютому 2012 року в їх однокімнатній квартирі НОМЕР_1 разом з ними стала проживати мати відповідачки - ОСОБА_7 Цей факт позивач не заперечував.

Як пояснили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 в спірній квартирі з жовтня 2012 року по червень 2014 року вони інколи зустрічали позивача ОСОБА_2, який там робив ремонт. При цьому, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_17, оскільки вона є рідною сестрою позивача і тому є зацікавленою у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог.

Враховуючи те, що позивач не довів обставин проживання з ОСОБА_3 однією сімєю, як чоловіка та жінки в період протягом якого була придбана спірна квартира, то правові підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ : С.М.Сухомлінов