Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Суворовський районний суд міста ОСОБА_1 в складі: головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1

справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

Установив :

ОСОБА_2 (далі Позивач) звернулася до ОСОБА_3 (далі Відповідач) з позовом про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом, за наступних обставин.

На підставі договору дарування від 19 червня 1964 року, посвідченого старшим нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 19.06.1964 року ОСОБА_5 отримала в дар 14/25 частин домобудівні, що знаходиться в місті Одесі, вулиця Войкова (нині Мацієвської) під № 58, та складається це домоволодіння в цілому з двох одноповерхових кам'яних житлових будинків з господарчими будівлями. В користування ОСОБА_5 переходить літ «А» житлова, сарай «Ж». Санвузол та погріб переходять в загальне користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Договір дарування від 19.06.1964 року був зареєстрований 27.06.1964 року міжміським бюро технічної інвентаризації Одеської області під №3811 на стор.15 в книзі 38.

ОСОБА_5 була одружена з ОСОБА_7 (актова запис №442 від 27.11.1945 року). Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3.

Подружжя - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проживали у будинку за вказаною адресою разом з сином до 1971 року, а потім вдвох.

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є бабусею та дідусем Позивача, яка є донькою Відповідача.

04 грудня 1990 року ОСОБА_5 померла.

ОСОБА_8 після смерті дружини до нотаріальної контори не звертався, фактично прийняв спадщину - визначену частину житлового будинку з надвірними спорудами, яка знаходиться на земельної ділянці площею 457 кв.м., тому що проживав разом з дружиною в цьому будинку.

З часу смерті ОСОБА_5 разом з дідусем - ОСОБА_7 в вказаному будинку проживала його онука Позивач - без реєстрації. Вона доглядала за дідусем та утримувала будинок, в якому проживала разом с дідусем: тобто вона тривалий час опікувалася, надавала допомогу дідусю. В цьому будинку у Позивача народився син 28 вересня 2000 року, який проживав разом з матір'ю та прадідом. Вони проживали однією сім'єю. ОСОБА_8 мав намір подарувати свій будинок своєї онуці - Позивачу, але не встиг.

25 березня 2004 року помер ОСОБА_8 дідусь Позивача.

На час смерті ОСОБА_7 разом з ним однією сім'єю на протязі 14 років проживала його онука - Позивач, вона фактично прийняла спадщину.

До теперішнього часу Позивач проживає у вказаному будинку та утримує його.

Після померлого ОСОБА_7 відкрилася спадщина, а саме: 14/25 частин домобудівлі, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Мацієвської (раніше Войкова), 58, та складається в цілому з двох одноповерхових кам'яних житлових будинкі з господарчими будівлями, розташованих на земельної ділянці загальною площею 457 кв.м.

Позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом.

Спадкоємець першої черги Відповідач обіцяв звернутись до нотаріальної контори після смерті батька та відмовитись від спадщини за законом на користь Позивача, але до нотаріальної контори не звертався та не подав заяву про відмову від спадщини.

За викладених обставин Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 14/25 частин домобудівлі, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Мацієвської (раніше Войкова), 58, та складається в цілому з двох одноповерхових кам'яних житлових будинків з господарчими будівлями, розташованих на земельної ділянці загальною площею 457 кв.м після померлого 25.03.2004 року ОСОБА_7.

Відповідач позов визнав.

Сторони надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Встановлено, що на підставі договору дарування від 19 червня 1964 року, посвідченого старшим нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 19.06.1964 року ОСОБА_5 отримала в дар 14/25 частин домобудівні, що знаходиться в місті Одесі, вулиця Войкова (нині Мацієвської) під № 58, та складається це домоволодіння в цілому з двох одноповерхових кам'яних житлових будинків з господарчими будівлями. В користування ОСОБА_5 переходить літ «А» житлова, сарай «Ж». Санвузол та погріб переходять в загальне користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.6-12).

ОСОБА_5 була одружена з ОСОБА_7 згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії 111-ЖД № 345837 (а.с.13).

Від шлюбу 02.10.1946 року у них народився син - ОСОБА_3 згідно свідоцтва про народження № 795 (а.с.16).

З свідоцтва про народження ОСОБА_2 26.01.1972 року серії 1-ЖД № 300082 вбачається, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про одруження серії 1-ЖД № 108992 від 04.08.2000 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на «Іванова» (а.с.19).

З свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 323419 вбачається що 18.10.2000 року народився ОСОБА_11, батьками якого є ОСОБА_10 та ОСОБА_12 (а.с.18).

04 грудня 1990 року ОСОБА_5 померла згідно свідоцтва про смерть серії 111-ЖД № 401131 (а.с.14).

26.03.2004 року помер ОСОБА_8 згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 379187 (а.с.15).

З листа сусідів Позивача ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14 видно, що

Позивач проживала зі своїм дідусем ОСОБА_7 з 1993 року, якого похоронила у 2004 році, що ОСОБА_7 був чоловіком померлої ОСОБА_5, що у Позивача у 2000 році народився син ОСОБА_15, який проживає з Позивачем. (а.с.20).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. З ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки Позивач є спадкоємцем та має право на 23/100 частин будинку № 23 по вулиці Круговій в місті Одесі в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_16

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 16,1216,1218,1220,328,1261, 1268,1297,1299 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, ст..ст10,11, 58, 60, 107, 109, 158-169, 179, 208-218 ЦПК України, суд

Вирішив :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом , - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом померлого 25.03.2004 року ОСОБА_7 на 14/25 частин будинку № 58 по вулиці Мацієвської (раніше Войкова) в місті ОСОБА_1, яка складається

в цілому з двох одноповерхових кам'яних житлових будинків з господарчими будівлями, розташованих на земельній ділянці загальною площею 457 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя -