Справа № 224/926/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Брежнева О.А.

при секретарі Ранкової О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Артемівська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач за адресою: вул. Донецька, 40/2, смт. Миронівський, м. Дебальцеве, Донецької області. Порушуючи вимоги закону, боржник платежі здійснювали не в повному обсязі, у звязку з чим станом на 01 листопада 2013 року виникла заборгованість в сумі 854,49 грн. Сума трьох процентів річних становить: 854,49 грн. * 869 (кількість днів) * (3%/365 днів)/100%=61,03 грн. Таким чином, сума заборгованості з урахуванням 3% річних дорівнює 915,52 грн. Ухвалою Дебальцевського міського суду від 08 лютого 2014 року позивачу відмовлено у прийняті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідача вказаної суми, що дало можливість позивачу звернутися у позовному провадженні. Просить суд позов задовольнити повністю.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставах та повноваженнях перевірених судом, не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справ..

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, також зазначив, що 26 березня 2014 року він сплатив повністю заборгованість у сумі 854,72 грн., просив у задоволені позову відмовити.

На підставі ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість перед позивачем за надані комунальні послуги (а.с.4) станом на 01 листопада 2013 року виникла заборгованість в сумі 854,49 грн. Сума трьох процентів річних становить: 854,49 грн. * 869 (кількість днів) * (3%/365 днів)/100%=61,03 грн. Таким чином, сума заборгованості з урахуванням 3% річних дорівнює 915,52 грн.

Згідно копії ухвали Дебальцевського міського суду Донецької області від 08 лютого 2014 року відмовлено у видачі судового наказу (а.с.5). Розяснено, що право позивача на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Також в матеріалах справи є копії квитанцій про сплату позивачу боргу за комунальні послуги 26 березня 2014 року у сумі 315,21 грн. та 539,51 грн.

З довідки наданої ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» ЦЖКГ «Миронівської ТЕС» від 22 жовтня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 26 березня 2014 року сплатив заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 854,72 грн., а позовна заява про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 854,72 грн. подана до суду 29 квітня 2014 року (а.с.2), тобто вже після сплати відповідачем заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п. 18 вищевказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з п. 3 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 571 від 08 жовтня 1992 року, за власником житлового будинку органом місцевої державної влади закріплюється прибудинкова територія; відповідно до п. 4 вказаних Правил, власник житла за рахунок власних коштів оплачує всі витрати, повязані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території.

Пунктами 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями встановлений обовязок власників, наймачів та орендарів житлових приміщень своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за житло або оренду квартири, комунальні послуги та інші.

Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14.

З урахуванням наведених норм закону, а також того, що відповідач в судовому засіданні не спростовує той факт, що дійсно була заборгованість перед позивачем за надані ним послуги, яка ОСОБА_1 сплачена у повному обсязі ще до подачі позову до суду, і тому на підставі того, що боргу перед позивачем у відповідача на час подачі позову до суду не було та не має, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 215, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 260, 261, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року з наступними змінами, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 571 від 08 жовтня 1992 року, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Брежнев