Справа № 373/2691/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( з а о ч н е )

22 грудня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Реви О.І.

при секретарі Хоменко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь боргу за договором позики (розпискою) від 19 листопада 2012 року у розмірі 98 000,00 грн., які він зобовязувався повернути до 14 вересня 2015 року. Також просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 65 000,00 грн., яку відповідач повинен відшкодувати у разі невиконання зобовязання у визначені строки, про що зазначено у розписці, а також стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 630, 00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 позов підтримали, просять його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач повторно не зявився в судове засідання. В матеріалах справи є відомості про отримання відповідачем повістки про виклик в судове засідання на 16.11.15 р. , 02.12.15 р. та на 22.12.15 р. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності відповідача, суд виходить з вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України і приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, йому відомо про розгляд даної справи в суді. Жодної заяви про розгляд справи за його відсутності, чи про зміну свого місця проживання, до суду він не направив.

Такі дії відповідача суд розцінює, як зловживання своїми процесуальними правами і відповідно до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

19 листопада 2012 року відповідач видав на імя позивача письмову розписку, за якою позивач передав відповідачу 98 000,00 грн., а він зобовязувався повернути зазначену суму до 14 вересня 2015 року. Також у розписці зазначено, що у разі невиконання зобовязання у визначені строки, відповідач відшкодує позивачу моральну шкоду у розмірі 65 000,00 грн.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України відповідач, отримавши від позивача гроші мав йому їх повернути. Форма договору позики сторонами дотримана він складений у письмовій формі з урахуванням суми позики. Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір позики і його форма та умови не суперечать вимогам законодавства України.

Проте відповідачем, в порушення ст. 1049 ЦК України, зобовязання по поверненню отриманих в позику грошей виконане не було. Відповідно до ст. 509 ЦК України між сторонами виникли зобовязання з приводу сплати грошей.

За правилами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином. В порушення ст.530 ЦК України відповідач прострочив його виконання, оскільки станом на 14.09.2015 року сума боргу ним не погашена.

Позивач не ставить вимогу про сплату боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Тому, суд не застосовує при вирішенні даного спору положення ч.2 ст. 625 ЦК України.

На противагу цьому позивач просить стягнути із відповідача 65 000 грн. моральної шкоди, посилаючись на зміст розписки та норму ст. 611 ЦК України.

Відшкодування моральної шкоди передбачено ст. 23 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст. ст. 625 та 1050 ЦК України, які не передбачають відшкодування моральної шкоди. Проте, такі наслідки, як відшкодування моральної шкоди, передбачені у розписці, що складена від імені відповідача, і визнається судовою практикою як форма договору позики. Таким чином, з відповідача також необхідно стягнути визначену сторонами суму моральної шкоди, в розмірі 65 000 грн.

Окрім того, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 630 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача складає 164 630,00 грн., з яких 98 000,00 грн. основна сума боргу по розписці, 65 000,00 грн. сума моральної шкоди за розпискою, 1 630,00 грн. судові витрати по сплаті судового збору позивачем при подачі позову до суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст.509, 526, 530, 1046, 1049 ЦК України, згідно ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, номер платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 164 630 (сто шістдесят чотири тисячі шістсот тридцять) гривень 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

в Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І.Рева