Справа № 450/3004/14 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/5588/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_2,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю позивачки ОСОБА_3 і її представника адвоката ОСОБА_4; адвоката ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 представників ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6, представника ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_8, на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_9 і ОСОБА_10, треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_11, Садівниче товариство „Смерічка і Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, в кінцевій редакції позовних вимог якого просила суд визнати за нею право власності на автомобіль марки «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1, визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0420 га в садівничому товаристві «Смерічка» в селі Солонка Пустомитівського району Львівської області, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 3152, виданий на ім'я ОСОБА_8 26.06.1995 року, та державний акт на право власності на землю серії ЛВ № 3152, виданий на ім'я ОСОБА_12 24.11.2000 року.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що06.01.2013 року помер чоловік позивачки, ОСОБА_12. Відповідачі по справі являються дітьми ОСОБА_12 від першого шлюбу і з 2002 року постійно проживають в Сполучених Штатах Америки. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме автомобіль марки «Пежо 305», 1987 року випуску, який придбаний позивачкою та померлим ОСОБА_12 за спільні кошти, вартістю 13 114 грн. згідно висновку експерта, та земельна ділянка, площею 0,0420 га в садівничому товаристві «Смерічка» в селі Солонка Пустомитівського району Львівської області, вартістю 777 грн згідно нормативної оцінки. Позивачка звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак із відповідачами у неї немає жодного контакту і останні не вчиняють ніяких дій для прийняття спадщини, а тому вона змушена звернутися до суду. Посилалася на те, що згідно довідки архівного відділу Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, прізвища ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в протоколах від 10.06.1994 року і від 20.11.2000 року не значаться, як і рішення виконкому Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, а тому вважає, що державні акти на право власності на землю на ім'я вище вказаних осіб (видані за одним номером та серією ЛВ № 3152) слід визнати недійсними (а.с. 1-2, 79-80).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за ОСОБА_12, який помер 06.01.2013 року, право власності на 4/6 частки транспортного засобу марки «Peugeot 305» номерний знак НОМЕР_2.

Визнано недійсними державні акти на право приватної власності на землю серії ЛВ № 3152 від 26 червня 1995 року та від 24 листопада 2000 року, видані на імя ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на підставі рішень Солонківської сільської ОСОБА_1 народних депутатів від 10 червня 1994 року та виконавчого комітету Солонківської сільської ОСОБА_1 народних депутатів від 20 листопада 2000 року.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 182-184).

Дане рішення оскаржив представник ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_8.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати „і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що оскаржуване рішення в частині визначення часток у власності на автомобіль „Пежо є необгрунтованим, оскільки вважає, що нотаріус „вправі прийняти „відповідне рішення про відновлення пропущеного строку (на прийняття спадщини матірю померлого ОСОБА_12О.), а відтак вважає неправомірним не залучення до участі у справі в якості третьої особи відповідного нотаріуса.

Звертає увагу на те, що суд обмежився лише витребуванням інформації з архівного відділу Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської областіпро наявність прізвищ ОСОБА_12 у відповідних протоколах рішень Солонківської сільської ради, однак самі протоколи не досліджувалися і відповідна інформація про реєстрацію земельної ділянки органами Держкомзему не витребовувалась.

Вважає, що судом неправильно оцінено інформацію Садівничого товариства „Смерічка про виключення з членів кооперативу ОСОБА_8, оскільки даний факт може свідчити лише про виключення ОСОБА_8 з членів товариства, однак не може свідчити про позбавлення її права власності на земельну ділянку.

Вважає, що при оформленні державного акту у 1994 році могла виникнути помилка, так як ОСОБА_8 ще з 1978 року користувалася земельною ділянкою і у 1994 році отримала на неї відповідний державний акт (а.с. 196-198).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, представників ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10, на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивачки і її представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відтак, доводи апеляційної скарги стосовно того, що нотаріус „вправі прийняти „відповідне рішення про відновлення пропущеного строку (на прийняття спадщини матірю померлого ОСОБА_12О.), а тому не залучення судом до участі у справі в якості третьої особи відповідного нотаріуса є неправомірним, не грунтуються на нормах матеріального і процесуального права, а тому до уваги прийматися не можуть.

В ході апеляційного провадження у даній справі судом на клопотання представників відповідачів та третьої особи ОСОБА_8 були скеровані відповідні запити у Солонківську сільську раду, Районний архівний відділ Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, Пустомитівський районний виробничий відділ Львівської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру та Відділ Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області, відповідями на які стверджується, що Солонківською сільською ОСОБА_1 народних депутатів рішення від 10 червня 1994 року та виконавчим комітетом Солонківської сільської ОСОБА_1 народних депутатів рішення від 20 листопада 2000 року, на підставі яких на імя ОСОБА_8 та ОСОБА_12 були виданими Державні акти на право приватної власності на землю серії ЛВ № 3152 від 26 червня 1995 року та від 24 листопада 2000 року, що оспорюються позивачкою, не приймалися (т.2, а.с. 2-18).

Відповідачами, третьою особою ОСОБА_8 та їхніми представниками не було подано до суду будь-яких доказів про прийняття та існування вище згаданих рішень сільської ради і її виконавчого комітету, а відтак доводи апеляційної скарги про ніби-то неповне зясування судом вище згаданих обставин, що мають значення для даної справи, до уваги прийматися не можуть.

Частиною 1 статті 30 ЦПК України встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, а частиною 3 ст. 309 ЦПК України - що порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскаржуване рішення в частині визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 3152 від 26 червня 1995 року, виданого на імя ОСОБА_8, безпосередньо стосується прав та інтересів останньої, однак вона до участі у справі в якості відповідача не залучалася (ст. 33 ЦПК), а тому оскаржуване рішення в цій частині підлягає скасуванню - з підстав порушення норм процесуального права з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, представника ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_8, частково задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 червня 2015 року в частині визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 3152 від 26 червня 1995 року, виданого на імя ОСОБА_8 на підставі рішення Солонківської сільської ОСОБА_1 народних депутатів від 10 червня 1994 року, скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні цієї позовної вимоги.

В решті рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: