АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючого - судді: Музичко С.Г.,

суддів: Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Гладченко Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Хмільченко Р.В., заінтересована особа - ОСОБА_4,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Хмільченко Р.В., заінтересована особа - ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про упередженість державного виконавця та проведення не правильного розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, оскільки апелянтом надано квитанції про їх оплату.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду 1-ї інстанції скасувати.

Заслухавши доповідь судді обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Залишаючи скаргу ОСОБА_2 без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо прийняття 18.06.2014 року постанови ВП № 4603587 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження» та не порушують законних справ та інтересів стягувача.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, згідно з ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що в разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як слідує з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, виконавчий лист № 2-187 від 16.07.2007 року, провадження № 4603587, виданий Дарницьким районним судом м. Києва на виконання рішення цього суду від 03.07.2007 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2. про стягнення аліментів, яким стягнуто з останнього ј частини від усіх видів заробітку до досягнення дитини повноліття, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З наявної в матеріалах справи довідки-розрахунку заборгованості за період з 01.03.2014 року по 01.02.2015 року державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києва Малівська Н.І. убачається, що станом на 01.02.2015 року заборгованість по сплаті аліментів у становить 55 559,69 грн.(а.с.6)

18.06.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві Хільченком Р.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Лише в межах боргу по сплаті аліментів. (а.с.4)

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те, що під час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми боргу від 01.02.2015 року (ВП №4603587) державний виконавець діяла на підставі, та в межах повноважень, у спосіб встановлений чинним законодавством України, а тому є всі правові підстави для визнання її дій правомірними.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, а викладені в ухвалі висновки не відповідають обставинам справи, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді