Справа № 447/262/15 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/783/6498/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівський О.М., Гриновець Б.М.

При секретарі: Бохонко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 04 червня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішенням задоволено позов ПАТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" заборгованість у розмірі 87366 (вісімдесят сім тисяч триста шістдесят шість) грн. 58 коп., яка складається з наступного:

- 9570,15 гривень - заборгованість за кредитом;

- 6,74 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 6120,00 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 67033,19 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи:

- 500,00 гривень - штраф (фіксована ставка);

- 4136,50 гривень (процентна ставка).

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3просять рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що позивачем не представлено суду належних доказів, що підтверджують обставини узгодження між сторонами умови надання кредиту фізичним особам "Розстрочка", як невід'ємної частини кредитно заставного договору. Також вважає, що між сторонами не досягнуто в належній формі усіх істотних умов кредитного договору.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення не підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "Акцент Банк" та стягуючи з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_4 неналежно виконувала умови кредитного договору внаслідок чого у неї склалася заборгованість по сплаті тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, пені, яка підлягає стягненню з боржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, сплата яких передбачена ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 625 КК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 26.04.2011 року між ПАТ "Акцент-Банк" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №АВ9ЕСS9FX60838, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 30000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зі змісту договору про надання споживчого кредиту, укладеного між сторонами, вбачається, що позичальник ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), які були надані йому у письмовій формі, що засвідчив своїм підписом. (а.с.7)

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Акцент Банк" виплатив ОСОБА_4 обумовлену договором суму кредиту, однак вона свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, не сплачувала своєчасно кредит та відсотки за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплачувати банку пеню за кожний день прострочки в розмірі 1,25% (одна ціла шість десятих) процентів від суми.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та застосував норми матеріального права щодо дострокового погашення заборгованості та визначив суму заборгованості відповідно до вищезазначених вимог закону і умов укладеного кредитного договору.

Проте колегія суддів не може погодитись в повній мірі з рішенням суду в частині розміру стягнутої пені за вказаним кредитним договором, який, на думку судової колегії, підлягає зменшенню з врахуванням положень ч.3 ст. 551 ЦК України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором №АВ9ЕСS9FX60838 від 26.04.2011 року, її розмір становив 87366,58 грн., з яких: 9570,15 гривень - заборгованість за кредитом; 6,74 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6120,00 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 67033,19 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500,00 гривень - штраф (фіксована ставка); 4136,50 гривень (процентна ставка), що стверджується розрахунком заборгованості по кредиту станом на 07.11.2014 року.

Встановивши, що сума основного боргу складає 9570,15 грн., суд першої інстанції стягнув штрафні санкції в розмірі 67033 грн., що не співмірно з сумою боргу та значно перевищує розмір боргових зобов'язань і не застосував при вирішенні спору правила, встановлені ч.3 ст. 551 ЦК України.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, якою передбачено право суду зменшувати розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір заборгованості, беручи до уваги те, що заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту становила 9570,15 грн., а розмір нарахованої пені 67033,19, що значно перевищує розмір заборгованості і свідчить про не співмірність пені із розміром основного боргу, колегія суддів приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача до розміру основного боргу, а саме, до 9570,15 грн. Також слід змінити загальну суму стягуваної заборгованості з 87366, 58 грн. до 29 903, 54 грн.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції слід змінити, в частині стягнення пені та загальної суми заборгованості зменшивши розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Акцент Банк" зменшивши суму стягнення пені до 9570 грн. 15 коп. та загальну суму заборгованості до 29903 грн. В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309,313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3- задовольнити частково.

Заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 04 червня 2015 року в частині стягнення пені та загальної суми заборгованості змінити, зменшивши суму стягнення пені до 9570 грн. 15 коп. та загальну суму заборгованості до 29903 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: