Справа № 452/3274/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"11" грудня 2015 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання останньої такою, що втратила право на користування житловим будинком в смт. Дубляни Самбірського району по вул. Маслозаводській, 3 Львівської області, який належить позивачу на праві власності згідно реєстраційного посвідчення, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації від 01.12.1997 року. ОСОБА_3 фактично не проживає за місцем реєстрації з травня 2010 року, а тому ОСОБА_2 просить у судовому порядку визнати її такою, що втратила право на користування вищевказаним житловим приміщенням, відповідно шляхом зняття з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав звернення ОСОБА_2 до суду та посилався на обставини, зазначені в позовній заяві уточнивши, що його довіритель звертається до місцевого суду в тому числі виходячи із захисту права власності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомленою про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; із заявою про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення до суду не зверталася, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечив представник позивача.

Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням слід задовольнити виходячи з наступного:

Судом установлено, що будинок №3 по вул. Маслозаводській в смт. Дубляни Самбірського району Львівської області документально перебуває у власності ОСОБА_2 згідно реєстраційного посвідчення, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації від 01.12.1997 року.

Із довідки №4000 виданої виконавчим комітетом Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області 18.11.2015 року відомо, що ОСОБА_2 один проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

При тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно ст. 72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У судовому засіданні із представлених документів, пояснень представника позивача ОСОБА_1 знайшло своє підтвердження, що відповідач ОСОБА_3 фактично не проживає понад пять років і лише формально залишилася зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_2, відтак, позов підставний і його слід задовольнити. Крім наведеного представник позивача уточнив, що його довіритель ОСОБА_2 звернувся до суду виходячи із захисту права власності. А згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Цивільного закону України позивач є субєктом права приватної власності, де в тому числі регламентовано право використовувати належне майно; власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків; захист права власності здійснюється судом.

Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обовязок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; тому, враховуючи все вище наведене, суд прийшов до висновку про підставність позову ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на проживання та користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати у звязку із таким вирішенням спору підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 226 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим будинком №3 по вул. Маслозаводській у смт. Дубляни Самбірського району Львівської області; зняти її з реєстраційного обліку вказаного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 487,2грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене позивачами в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення; заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом цього ж строку із дня отримання його копії.

Суддя І.С. Казан.