Справа №263/4829/15-ц
Провадження № 2-н/263/549/2015
УХВАЛА

про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу

28 квітня 2015 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянула заяву Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИЛА:

27.04.2015 до суду надійшла заява ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 1221,00 грн., яка виникла станом на теперішній час.

Відповідно до ст.96 ч.1 п.3 ЦПК України судовий наказ може бути видано за заявленою вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за наявності доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, та надання суду документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, у тому числі й розрахунку щомісячних нарахувань вартості спожитих послуг, а також застосування тарифів на послуги, при цьому документи, що підтверджують матеріально-правову вимогу заявника, мають бути додані до заяви про видачу судового наказу в оригіналі або належним чином завірених копіях (ст.. 98,ст..100ч.3п.2,ст..103 ЦПК України). На такі документи поширюються вимоги ст..58 та 59 КПК щодо належності та допустимості доказів. (Постанова №14 від 23.12.2011 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження).

У відповідності до узагальнення Верховного суду України від 19.10.2009 року, для того, щоб той чи інший акт був визнаний документом та мав статус офіційного, він повинен відповідати певним ознакам: 1) документ повинен містити певну інформацію (відомості, дані тощо); 2) така інформація має бути зафіксована у тій чи іншій формі (письмовій, цифровій, знаковій) і мати певні реквізити (бланк, печатку, штамп, голограму), які передбачені законом чи іншим нормативним актом; 3) інформація повинна бути зафіксована на відповідному матеріальному носії (папері, дискеті, диску, магнітній, кіно, відео-, фотоплівці тощо) з метою її зберігання, використання або розповсюдження; 4) документ має бути складений, засвідчений, виданий чи розповсюджений в інший спосіб службовою особою від імені державних органів, органів місцевого самоврядування, громадських організацій та об'єднань, а також підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності .

В обґрунтування заявлених вимог суду надано довідку абонентської служби за підписом техніка РОЄ ОСОБА_3 від 11.03.2015 року та копію роздруківки особового рахунку енергопостачальника на 2 аркушах, в яких не вказаний чіткий період зробленого розрахунку заборгованості, а зазначено, що розрахунок заборгованості проводиться з контрольного знімання від 17.07.2014 року та від 10.02.2015 року. Також відсутні помісячні показання (розрахунковим періодом є календарний місяць п.20.21 Правил користування електричною енергією для населення).

Крім того, у вказаній роздруківці особового рахунку вказано, що кількість членів сімї та пільговиків складає «2», проте в поданій заяві вказаний лише один боржник, та, ані з самої заяви, ані з доданих до неї документів не вбачається, яка сама пільга вказана та чи була вона врахована при розрахунку суми заборгованості.

Крім того слід зазначити, що в заяві адреса боржника помилково вказана «вул.. Уотцбкого», в той час як роздруківка особового рахунку абонента була зроблена за адресою: м. Маріуполь, вул.. Урицького, 109-28.

Таким чином, з наданих суду документів вбачається, що розмір та період утворення заборгованості не підтверджується даними за особовим рахунком; відомості про борг в довідці не містять викладення боргу помісячно; копія роздруківки особового рахунку енергопостачальника на 2 аркушах належним чином не оформлена, інформацію в ній не можливо прочитати через малий шрифт та злиття фарби; документи, що підтверджують правильність застосування тарифів при

визначенні вартості спожитої електроенергії та кількість отриманої електроенергії суду не надані, а отже, вбачається спір про право заявника на отримання від боржника заявленої суми вимог, що відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 99 ч.2, 100 ч.3 п.2 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити в прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Заяву разом з усіма документами, доданими до неї, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Н.В. Хараджа