Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/359/15-ц
Провадження № 2/499/224/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"30" березня 2015 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Кравчук О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про партнерство, стягнення грошових коштів, моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання договору про партнерство, стягнення грошових коштів, моральної шкоди.

Зі змісту ч. 4 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

З вимог п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України вбачається, що в позовній заяві повинні міститися номери засобів зв'язку відповідача, якщо такі відомі.

Позивач в порушення п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначив про наявні засоби звязку, або їх відсутність у відповідача, вказавши засоби звязку дружини відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, позивач до копії позовної заяви додав не всі копії документів, що були додані до позовної заяви, не надав копії платіжних доручень, свідоцтва платника податків, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року.

Зі змісту ч.2 п.4, 5 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.

Позовна заява не містить визначену ціну позову, за наявності в позові вимоги, в тому числі майнового характеру на суми у розмірі 45000 грн., та 85139 грн..

З ч.5 ст.119 ЦПК України вбачається, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви: майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, за подання заяви про розірвання шлюбу становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 3 ст.6 Закону за подання позовної заяви одночасно майнового та немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставками встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Однак, позивач до позовної заяви хоча й додав платіжне доручення, проте з сплаченої суми судового збору вбачається, що позивачем не було проведено оплату судового збору виходячи з вимог майнового та немайнового характеру.

За таких обставин позивачу слід визначити ціну позову та здійснити доплату судового збору виходячи з визначеної ціни позову, та вимоги немайнового характеру на рахунок Іванівського районного суду Одеської області за такими реквізитами - рахунок №0200, отримувач УДКС в Іванівському районі Одеської області, , банк отримувач УК в Одеській області, МФО 828011 й надати до суду оригінал квитанції про вчинення таких дій.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Вищого спеціалізованого суду України який в: п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, (далі постанова) розяснив, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору; п. 12 постанови розяснив, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч.3 ст. 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами; п. 13 постанови розяснив, що якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою); в п.27 постанови розяснив, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

З п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В позовній заяві не зазначено виходячи з положень ч.2 ст. 57 ЦПК України докази на підтвердження обставин: з яких розрахунків виходив позивач при визначенні розміру моральної шкоди за кожним критерієм; конкретного розміру моральної шкоди при наявності вказаного позивачем розміру в описовій частині позову 35000 грн., а в прохальній частині позову 45000 грн.; небажання відповідача відшкодовувати завдану шкоду, зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідача, так як з доданої ксерокопії паспорта вбачається, що відповідач знявся з реєстрації місця проживання 12 травня 2014 року.

Позивачем не вказані підстави для звільнення від доказування.

За таких обставин позивачу слід надати до суду відомості з зазначенням доказів, що підтверджують кожну вказану в цій ухвалі обставину або причини неможливості їх зазначення та подальшого надання, а у випадку неможливості отримання таких доказів зазначити про це з подальшим направленням до суду відповідних клопотань про забезпечення цих доказів, виклик свідків, тощо.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Верховного Суду України, який в абзаці 1 п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 розяснив, що позовна заява повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

За правилами ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, зазначену вище позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу, строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про партнерство, стягнення грошових коштів, моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 (п'ять) днів з дня отримання ним копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3