24 грудня 2015 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря - Похвалітової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Токмацький районний відділ управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування в будинку № 53 по вул. К Цеткіна, м.Токмак, Запорізької області та зняти з реєстраційного обліку за адресою: Запорізька область, м.Токмак, вул. К.Цеткіна, 53.
В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником житлового будинку №53 по вул. К.Цеткіна у м.Токмак, Запорізької області.
В цьому будинку зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач зареєстрував місце проживання у вищезазначеному будинку для отримання потрібних йому документів, які без зареєстрованого місця проживання він отримати не міг.
Місце перебування ОСОБА_2 позивачу не відоме, з листопада 2009 року і по теперішній час відповідач не проживає у зазначеному будинку.
В звязку з тим, що відповідач не знявся з реєстрації, позивачка змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та не може розпоряджатися належним їй майном у повному обсязі.
ОСОБА_2 є повнолітньою людиною, членом її сімї не являється, договір найму житла між ними не укладався.
У звязку з тим, що ОСОБА_2 з листопада 2009 року в будинку № 53 по вул. К.Цеткіна у м.Токмак не проживає, не знімається добровільно з реєстраційного обліку, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з позовом про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник Токмацького РВ УДМС України в Запорізькій області до суду не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надано до суду заяву, в якій зазначено, що заперечень не мають та просять розглядати справу без участі їх представника.
Відповідач ОСОБА_2 повторно (17.12.2015 року та 24.12.2015 року) не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у зв'язку з чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у дані судові засідання.
Також відповідач не надав суду будь-яких клопотань про відкладення розгляду цієї справи, заяв про визнання позову або заперечень проти позову.
Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю відповідача по наявних у справі матеріалах та доказах.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 з листопада 2009 року і по теперішній час не проживає у будинку за адресою: Запорізька область, м.Токмак, вул. К Цеткін, 53, за зазначеною адресою фактично проживає вона та її мати, позивач, ОСОБА_1
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 з листопада 2009 року і по теперішній час не проживає у будинку за адресою: Запорізька область, м.Токмак, вул. К Цеткін, 53, за зазначеною адресою проживають лише позивач, ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3
Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку №53 по вул. К.Цеткіна у м.Токмак, Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 17.09.1991 року (а.с. 6-7).
В цьому будинку зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується домовою книгою будинку № 53 по вул. К Цеткін (а.с. 8-9).
За адресою: Запорізька область, м.Токмак, вул. К.Цеткін, 53, зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, з листопада 2009 року і по теперішній час він не проживає у зазначеному будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету мікрорайон № 28 «Лівобережний» від 25.11.2015 року (а.с. 10).
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Крім того, за відомостями адресно-довідкового підрозділу Токмацького РВ УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин.
Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (зі змінами) у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо).
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
Відповідач за спірною адресою не проживає з листопада місяця 2009 року, без поважних причин, про що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також підтверджується довідкою квартального комітету мікрорайон № 28 «Лівобережний» від 25.11.2015 року.
Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Суд вважає, що є підстави визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки останній за вказаною адресою тривалий час не проживає.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16 січня 2012 року у справі N 6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 р. N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: 1) заяви особи або її законного представника; 2) судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; 3) свідоцтва про смерть; 4) паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; 5) інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
У зв'язку з тим, що зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Це означає, що належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.
Таким чином, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування будинком є достатньою правовою підставою для зняття його з реєстрації проживання за цією адресою.
Позовні вимоги щодо зняття відповідача, з реєстраційного обліку в будинку позивача, задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, за наявності рішення суду про позбавлення відповідача права користування жилим приміщенням - будинком позивача, зняття його з реєстраційного обліку буде проведене на підставі закону.
Суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог позивача щодо зняття з реєстраційного обліку громадянина ОСОБА_2, оскільки в розумінні норм статті 3 ЦПК України дана вимога є передчасною, так як права позивачки в даному випадку не порушені, оскільки вона до Токмацького РВ УДМС України в Запорізькій області не зверталася з відповідною заявою про зняття з реєстрації ОСОБА_2 в спірному будинку, а отже судом в цій частині позовних вимог не встановлено порушення права позивача, які підлягають захисту судом.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 64, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Токмацький районний відділ управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування будинком № 53 по вул. К Цеткіна, м. Токмак, Запорізької області.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/

з оригіналом згідно

Суддя: