Справа № 591/7643/15-ц
Провадження № 2/591/2874/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Ханюкової-Липової І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного краєзнавчого музею ім. Ніканора Онацького про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 23.04.2014 року позивач домовився із своїм знайомим ОСОБА_2 про продаж останньому предметів культурної цінності, належних на праві власності позивачу: ікони «ОСОБА_3 ОСОБА_4 Врачеватель (Цілитель)», ікони «Богородиці Володимирської», ікону «Господь Вседержитель», ікони «ОСОБА_3 Змієборець», 18 монет номіналом «5 копійок» кожна, відкарбованих у 1763-1778 та 1783 роках на Єкатеринбурзькому монетному дворі Російської імперії 15 000 грн., з яких ОСОБА_2 передав позивачеві частину в сумі 5000 грн., а 10 000 грн. повинен був передати через місяць. Зазначені культурні цінності вибули таким чином із законного володіння позивача. Після спливу місячного строку позивач дізнався, що ОСОБА_2 намагався незаконно, контрабандним шляхом перемістити ці речі через кордон, але був затриманий працівниками правоохоронних органів, і у нього вилучено вказане майно. Згідно з вироком суду, яким був засуджений ОСОБА_2 зазначені речі були конфісковані та передані на зберігання до Сумського обласного краєзнавчого музею ім. Ніканора Онацького. Оскільки договір купівлі-продажу зазначеного майна між позивачем та ОСОБА_2 фактично не був укладений, не було досягнуто згоди між сторонами щодо всіх його істотних умов, то і на даний час ці речі залишаються у власності позивача, хоча і вибули з його володіння та перебувають у володінні відповідача без достатньої правової підстави. Просить Витребувати у Сумського обласного краєзнавчого музею ім. Ніканора Онацького ікону «ОСОБА_3 ОСОБА_4 Врачеватель (Цілитель)», ікону «Богородиці Володимирської», ікону «Господь Вседержитель», ікону «ОСОБА_3 Змієборець», 18 монет номіналом «5 копійок» кожна, відкарбованих у 1763-1778 та 1783 роках на Єкатеринбурзькому монетному дворі Російської імперії, та передати дані предмети культурної цінності власнику ОСОБА_1.

Позивач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в адресованій суду письмовій заяві проти задоволення позову заперечував, просив розглянути справи без участі свого представника.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 23.04.2014 року позивач домовився із своїм знайомим ОСОБА_2 про продаж останньому предметів культурної цінності, належних на праві власності позивачу: ікони «ОСОБА_3 ОСОБА_4 Врачеватель (Цілитель)», ікони «Богородиці Володимирської», ікону «Господь Вседержитель», ікони «ОСОБА_3 Змієборець», 18 монет номіналом «5 копійок» кожна, відкарбованих у 1763-1778 та 1783 роках на Єкатеринбурзькому монетному дворі Російської імперії 15 000 грн., з яких ОСОБА_2 передав позивачеві частину в сумі 5000 грн., а 10 000 грн. повинен був передати через місяць. Зазначені культурні цінності вибули таким чином із законного володіння позивача. Пізніше позивач дізнався, що ОСОБА_2 намагався незаконно, контрабандним шляхом перемістити ці речі через митний кордон України поза митним контролем, але був затриманий працівниками правоохоронних органів, і у нього вилучено вказане майно.

Ці обставини підтверджуються вироком Краснопільського районного суду Сумської області від 06.02.2015 року, що набрав законної сили (а.с.8-9).

Згідно з цим вироком вказане майно було конфісковане та передане не зберігання до Сумського обласного краєзнавчого музею ім. Ніканора Онацького.

Ці обставини встановлені вироком суду, а тому не підлягають доказуванню.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 692 ЦК України у разі якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, відповідно до ч. 1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину, відповідно до ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Надівши оцінку всім доказам, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Встановлено, що укладаючи договір купівлі-продажу, сторони не дійшли згоди щодо щодо всіх його істотних умов, які прямо встановлені вимогами закону нормами Цивільного кодексу України. Оскільки покупець ОСОБА_2 не оплатив позивачеві як продавцю вартість придбаного майна, то фактично цей договір купівлі-продажу не можна вважати укладеним, враховуючи, що позивач як продавець відмовився у звязку з цим від договору купівлі-продажу.

Таким чином, суд встановив, що на момент розгляду справи судом майно зберігається у відповідача без достатньої правової підстави і підлягає поверненню законному власнику позивачеві.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст..526. 715 ЦК України, ст. 130, 174, 197, 209, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати у Сумського обласного краєзнавчого музею ім. Ніканора Онацького ікону «ОСОБА_3 ОСОБА_4 Врачеватель (Цілитель)», ікону «Богородиці Володимирської», ікону «Господь Вседержитель», ікону «ОСОБА_3 Змієборець», 18 монет номіналом «5 копійок» кожна, відкарбованих у 1763-1778 та 1783 роках на Єкатеринбурзькому монетному дворі Російської імперії, та передати дані предмети культурної цінності власнику ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особою яка була присутня при оголошенні рішення суду протягом 10 днів з дня його оголошення а особою яка не брала участі в розгляді справи протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано.

Суддя О.В.Грищенко