Справа № 565/1509/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
з участю: позивачаОСОБА_3
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Кузнецовського міського комунального підприємства про зобовязання відкрити окремі особові рахунки та укладення окремих договорів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з наступними вимогами до відповідачів: зобовязати Кузнецовське міське комунальне підприємство (далі КМКП) розділити між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 особовий рахунок по оплаті послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та надання житлово-комунальних послуг, що надаються КМКП по квартирі №53 в будинку №13 по мікрорайону Будівельників м.Кузнецовськ Рівненської області ( далі спірна квартира) та відкрити окремі особові рахунки по оплаті вказаних послуг, з укладанням окремих договорів з кожним. 19.11.2015 позивачем подана заява про зміну предмета позову, згідно із якою позивач крім заявлених у позові вимог просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 2/3 частки витрат, понесених ним по сплаті за спожиті електроенергію і житлово-комунальні послуги. У позові вказує, що спірна квартира є спільною частковою власністю позивача і відповідача ОСОБА_4, виключно він несе витрати по сплаті за житлово-комунальні послуги по спірній квартирі, відповідач ОСОБА_4 у спірній квартирі проживає, проте не сплачує за спожиті комунальні послуги.

Під час розгляду справи в суді позивач просив позов задоволити.

Відповідач під час судового засідання позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що позивач є її батьком, у спірній квартирі вона проживає разом із малолітньою донькою, працює, але заробіток невеликий. Вона не відмовляється сплачувати частину витрат по утриманню спірної квартири, проте незгідна відшкодовувати позивачу понесені раніше витрати по оплаті за електроенергію і житлово-комунальні послуги. Проти визначення часток по оплаті за спожиті послуги і укладення окремих договорів не заперечує.

Представник відповідача КМКП в судове засідання повторно не з"явився.

Сторони також визнали, що вони постійно проживають у спірній квартирі, ця квартира є їх спільною сумісною власністю, з 2011 року по день виникнення спору виключно позивач несе витрати по оплаті за спожиті електроенергію і житлово-комунальні послуги у цій квартирі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази та керуючись законом, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач, відповідач ОСОБА_4 та її неповнолітня дочка ОСОБА_5 зареєстровані і проживають у спірній квартирі, що підтверджується довідкою ЖЕД №2 КМКП № 2597 від 15.10.15. Спірна квартира складається з двох жилих кімнат, нежитлових і допоміжних приміщень, вказаних у техпаспорті (а.с. 4-6). Спірна квартира є спільною частковою власністю позивача ( 1/3 частка) і відповідача ОСОБА_4 (2/3 частки). Між позивачем і відповідачем КМКП укладено договір №749 від 12.10.2010 року ( далі договір №749) згідно з яким КМКП надає позивачу житлово-комунальні послуги по спірній квартирі, а позивач зобов»язується оплачувати надані послуги за встановленими тарифами. Згідно із довідкою ЖЕД №2 КМКП без дати і номера (а.с.28) станом на 01.10.2015 позивач заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги по спірній квартирі не має, з грудня 2011 по вересень 2015 нараховано плати за вказані послуги 9035 гривень 53 копійки. У відповідності до договору про користування електричною енергією без номера від 21.09.2015 року, укладеного між позивачем і ЗАТ «Рівнеенерго» ( далі договір без номера), позивач сплачує за спожиту електроенергію по спірній квартирі за показаннями електролічильника. З особової картки споживача ОСОБА_3 вбачається, що ним сплачено за спожиту електроенергію по спірній квартирі з грудня 2011 по вересень 2015 749 гривень 73 копійки. Всього сума сплачених позивачем коштів за житлово-комунальні послуги і спожиту електроенергію за вказаний період становить 9785 гривень 26 копійок.

Посилаючись на те, що частка відповідача ОСОБА_4 у праві спільної часткової власності спірної квартири становить 2/3, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 2/3 частки сплачених коштів за спожиті житлово-комунальні послуги і електроенергію за вказаний період - 6523 гривні 51 копійка.

Як передбачено ст.ст. 316, 317, 319, 322, 360, 361 ЦК, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Оскільки сторони визнали, що оплату за спожиті за договорами послуги по спірній квартирі з 2011 по вересень 2015 вносить тільки позивач, слід стягнути з відповідача ОСОБА_4 частину коштів, що сплачені позивачем за житлово-комунальні послуги і електроенергію за вказаний період.

Проте, заявлену позивачем суму коштів, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 суд вважає необґрунтованою, у зв»язку з наступним.

У спірній квартирі проживають позивач, відповідач ОСОБА_4 та її неповнолітня дочка. Рішенням Кузнецовського міського суду від 22.11.2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 визначено порядок користування спірною квартирою одна житлова кімната передана у користування ОСОБА_3 (площею 11 кв.м.), друга житлова кімната - ОСОБА_4 (площею 16 кв.м.), нежитлові і допоміжні приміщення залишені у спільному користуванні сторін. З договору № 749 слідує, що у спірній квартирі наявні засоби обліку холодної і гарячої води, за показаннями яких здійснюється оплата водопостачання, решта послуг оплачуються за встановленими тарифами (п.4 і п.5 договору). З договору без номера слідує, що у спірній квартирі наявний один засіб обліку електроенергії, за показаннями якого здійснюється оплата спожитої електроенергії.

За таких обставин, враховуючи, що площа наданих у відособлене користування сторонам жилих приміщень у спірній квартирі приблизно однакова, сторони здійснюють спільне користування нежитловими і допоміжними приміщеннями квартири та наявність загальних лічильників води і електроенергії, витрати по оплаті за утримання спірної квартири (в тому числі витрати по оплаті спожитих мешканцями спірної квартири житлово-комунальних послуг і електроенергії) понесені позивачем у 2011 2015 роках сторони мають нести у рівних частках, незалежно від належних їм часток у праві спільної часткової власності на спірну квартиру.

Таким чином підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача 1/2 понесених позивачем витрат по сплаті житлово-комунальних послуг і електроенергії з грудня 2011 по вересень 2015 включно 4892 гривні 63 копійки.

Позовні вимоги про поділ особового рахунку по оплаті житлово-комунальних послуг, відкриття окремих особових рахунків і укладення окремих договорів задоволенню не підлягають. Підставою для такого висновку є наступне.

По- перше, чинним законодавством не передбачено примусового поділу рахунку на оплату житлово-комунальних послуг за кількістю осіб, що проживають у відповідному жилому приміщенні чи власників (співвласників) житлового приміщення.

На думку суду, вказаний розподіл може бути здійснений за заявою співвласників неподільного жилого приміщення, особою, яка надає відповідні послуги. За відсутності згоди співвласників щодо порядку оплати за житлово-комунальні послуги, оплата здійснюється у відповідності із пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45).

При цьому, суд не може визначати розмір оплати за житлово-комунальні послуги з кожного мешканця (співвласника), оскільки вказане питання підлягає вирішенню мешканцями (співвласниками) та особою, яка ці послуги надає.

По- друге, законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім Закону України «Про житлово-комунальні послуги», базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Питання надання житлово-комунальних послуг споживачам фізичним чи юридичним особам, які отримують або мають намір отримати житлово-комунальну послугу, регулюється, зокрема вказаним Законом та нормами ЖК УРСР, що не суперечать чинному законодавству України.

Так, статтями 16, 19 та 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Споживач зобов'язаний, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

У відповідності із статтями 651, 653, 654 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

В свою чергу, позивач та /або відповідач ОСОБА_4 (заінтересована особа) з вимогою про зміну умов договору № 749 у звязку із зміною обставин або з інших підстав до відповідача КМКП не звертались.

По- третє, згідно із ч.1 ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Проте вимоги про внесення змін до договору №749 шляхом встановлення нового порядку та умов оплати за спожиті послуги, враховуючи наявність двох співвласників спірної квартири, з підстав, передбачених ст. 652 ЦК, позивач не заявляв.

У відповідності із ч.1 ст.88 ЦПК понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 316-322, 360, 651-654 ЦК України, ст.ст. 11, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.1, 4, 19-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4892 (чотири тисячі вісімсот дев»яносто дві) гривні 63 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 48 гривень 92 копійки.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Кузнецовського міського комунального підприємства про зобовязання відкрити окремі особові рахунки та укласти окремі договори.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий