Провадження № 2/641/1490/2015 Справа № 641/4737/15-ц
09 липня 2015 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого- судді Григорєва Б.П.
при секретарі - Вакуленко Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», треті особи: Начальник відділення № 137 Слобожанського регіонального департаменту ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових коштів та нарахованих відсотків по договору банківського депозиту, -
В судовому засіданні представник позивача надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Треті особи в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.
Керуючись ст. ст. 169, 224-226 ЦПК України суд ухвалив справу розглянути у відсутності відповідача, в порядку заочного розгляду.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.
Депозит позивачу повернут частково на суму 5000 гривень, що підтверджується роздруківкою з особового рахунку та листуванням банком із позивачем.
Статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/.
Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
На підставі ст.ст. 1060, 1061 ЦК України банки повертають вклади /депозити/ та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківської вкладу /депозиту/ між вкладником і банком. За договором банківського вкладу /депозиту/ незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
Судом встановлено, що відповідач на день звернення позивача до суду і на день збільшення позовних вимог не виконав своїх зобов'язань за договором строкового банківського вкладу (депозиту) «Класік» № 300131/159212/1-14 від 30 грудня 2014 р., чим порушив взяті на себе зобов'язання, згідно ст. 1060 ЦК України.
Суд, враховуючи викладене, знаходить вимоги позивача щодо стягнення вкладу за Договором строкового банківського вкладу (депозиту) «Класік» № 300131/159212/1-14 від 30 грудня 2014 р. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Позовні вимоги в частині стягнення відсотків за час прострочки, за період з 30.01.2015 року по 01.07.2015 року підлягають задоволенню, оскільки банк не виконав умови договору.
Суд відхиляє твердження відповідача щодо обґрунтованості зміни процентної ставки до 0,0001 % річних, оскільки відповідачем були порушені умови договору та на звернення позивача про зняття грошей з депозиту, банк не необґрунтованих підставах відмовляється робити виплати. Гроші залишились на депозитному рахунку проти бажання позивача.
За період з 30.01.2015 року по 01.07.2015 року склало 151 день прострочки, таким чином сума по нарахуванню відсотків за депозитом повинна складати: 23,56 * 151 = 3534 грн. та з відрахуванням податку сума складає: 3534 -759,81 = 2774,19 грн.
Також позивачем заявлена вимога щодо урахування індексу інфляції, яка розраховується за формулою: ИИс= (ИИ1:100)х(ИИ2:100)х(ИИЗ:100), де ИИ1- індекс інфляції за перший місяць прострочки.
Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач всупереч договору не повернув залучені кошти депозиту за вказаним договором.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 586 грн. 64 коп.
Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати перевід депозиту за договором № 300131/159212/1-14 від 30 грудня 2014 року на рахунок до вимоги недійсним.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" судовий збір на користь держави у розмірі 586,64 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_2