Справа № 202/8452/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, що застосовані ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 1999 року, номер запису обтяження № 4882909, посилаючись на те, що відповідно до цієї ухвали був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1, власниками якої на той час були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2001 року було скасовано ухвалу від 10 червня 1999 року. Проте на підставі цієї ухвали припинено запис про обтяження № 48882899 щодо власника ОСОБА_2, а обтяження № 4882909 щодо власника ОСОБА_3 залишилося, чим порушуються його права як нового власника 1/2 частини вказаної квартири.

В судовому засіданні заявник та його представник ОСОБА_4 заяву підтримали.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 1999 року застосовані заходи забезпечення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення коштів шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до цієї ухвали до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна були внесені два записи про обтяження: № 4882899 щодо власника ОСОБА_2 та № 4882909 щодо власника ОСОБА_3

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 1999 року позов ОСОБА_5 був задоволений та стягнуто на його користь з ОСОБА_2 кошти в розмірі 22000 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровську від 16 серпня 2001 року скасована ухвала від 10 червня 1999 року про накладення арешту на вищевказану квартиру.

11 вересня 2001 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровську за заявою ОСОБА_5 знову була винесена ухвала про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, проте дана ухвала виконана не була та в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості не внесені.

У зв'язку з цим 26 липня 2005 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за заявою ОСОБА_5 знову була винесена ухвала, якою накладений арешт на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

4 лютого 2003 року на підставі акта про проведення прилюдних торгів приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Право власності на іншу 1/2 частину вказаної квартири відповідно до акту про проведення прилюдних торгів було оформлено за ОСОБА_5

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 4 липня 2014 року за заявою ОСОБА_1 скасовано заходи забезпечення позову, застосовані згідно з ухвалою суду від 26 липня 2005 року, в частині накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів заяви ОСОБА_1 відповідно до ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровську від 16 серпня 2001 року 22.09.2014 року було скасовано обтяження квартири АДРЕСА_1 за номером 4882899 щодо власника ОСОБА_2

Разом із тим на сьогодні залишається наявним запис про обтяження № 4882909 щодо власника ОСОБА_3, чим порушуються права заявника на розпорядження своїм майном.

При цьому згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 2 липня 1999 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 помер 01.03.1996 року та спадкоємцем його майна 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже метою заходів забезпечення позову є забезпечення виконання рішення у разі задоволення позову.

За змістом статті 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом у разі якщо в забезпеченні позову відпала необхідність.

Враховуючи, що ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 1999 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, скасована ухвалою суду від 16 серпня 2001 року, але на підставі цієї ухвали виключено лише запис про обтяження № 4882899 щодо власника ОСОБА_2, проте залишається наявним запис про обтяження № 4882909 щодо власника ОСОБА_3, чим порушуються права ОСОБА_1 як нового власника 1/2 частини вищевказаної квартири, суд вважає, що скасуванням заходів забезпечення позову - обтяження № 4882909 не будуть порушені права інших осіб, оскільки інша 1/2 частина вказаної квартири, що належить на праві власності ОСОБА_5, залишається в обтяженні відповідно до ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2005 року з урахуванням ухвали від 4 липня 2014 року, а тому заяву ОСОБА_1 можливо задовольнити, скасувавши заходи забезпечення позову у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1, які застосовані відповідно до ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 1999 року (номер запису про обтяження 4882909 власник ОСОБА_3).

Керуючись ст. ст. 154, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1, які застосовані відповідно до ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 1999 року (номер запису про обтяження 4882909 власник ОСОБА_3).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ю. Марченко