Справа №583/3273/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2323/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 215 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

при секретарі судового засідання Чуприні В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5, про стягнення аліментів на період навчання,

в с т а н о в и л а :

01 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом. Посилаючись на те, що їх спільна з відповідачем повнолітня дочка ОСОБА_6 навчається у Сумському технікумі харчової промисловості Національного університету харчових технологій і потребує матеріального забезпечення, яке вона самостійно надавати не може, оскільки має на утримані й іншу дитину, просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аліменти на утримання дочки у розмірі 600 грн. щомісячно.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 01 жовтня 2015 року і до закінчення нею навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, аліменти сплачувати ОСОБА_4 Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, просить рішення суду змінити стягнувши на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання 200 грн. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу односторонньо прийнявши доводи позивача та проігнорувавши його доводи щодо наявності на утриманні іншої дружини, неповнолітньої дитини та хворої матері, його незадовільний стан здоровя, що вимагає постійного лікування, отримання заробітної плати у мінімальному розмірі та значні витрати на постійні переїзди на роботу до іншого міста, яка має сезонний характер. Вважає, що аліменти на утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не є обовязковими. Вказує, що судом не враховано факт отримання дочкою стипендії та те, що вона підробляє.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено доказами, сторони з 05 лютого 1997 року по 18 квітня 2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3, 4, 5).

Згідно з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2008 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягувались аліменти на утримання дочки до її повноліття, у твердій грошовій сумі у розмірі 210 грн. щомісячно (а.с.6).

ОСОБА_4 зареєстрована по пров.Островського,37, кв.2 в м.Охтирка (а.с.3). Після припинення шлюбних стосунків дочка сторін ОСОБА_5 проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.11).

ОСОБА_4 має іншу дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Згідно з довідкою про доходи від 25 вересня 2015 року ОСОБА_4 працює в Охтирській гімназії прибиральницею службових приміщень та отримує середню заробітну плату 1500 грн. (а.с.12).

Із довідок від 04 вересня 2015 року №578, від 25 вересня 2015 року №707 та від 28 жовтня 2015 року вбачається, що ОСОБА_5 з 01 вересня 2014 року є студенткою денного відділення Сумського технікуму харчової промисловості Національного університету харчових технологій за спеціальністю «Виробництво цукристих речовин». Строк закінчення навчання 30 червня 2018 року. Проживає у гуртожитку за що сплачує щомісяця 200 грн. Навчається на бюджетній основі, стипендію не отримує (а.с.7, 8, 34).

ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку в дитячій поліклініці (а.с.9).

ОСОБА_3 з 23.04.2014 року працює у ТОВ «Бориспільміськбуд» арматурником (а.с.46, 78).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої виходив з того, що повнолітня дочка сторін на період навчання потребує певних витрат і її батько, будучи працездатною особою, повинен та може надавати таку матеріальну допомогу, а тому на підставі ст.199 СК України дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, покладено на обох батьків до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України).

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що вирішуючи спір суд вірно встановив фактичні обставини якими обґрунтовувались позовні вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і обґрунтовано прийшов до висновку про право позивачки на отримання аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, від її батька.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення.

Із роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач постійно працює в ТОВ «Бориспільміськбуд» з 23 квітня 2014 року на посаді арматурника, де регулярно отримує заробітну плату (а.с.78).

Встановлені апеляційним судом факти свідчать про те, що відповідач працевлаштований, має стабільний дохід, а тому належний до стягнення з нього розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, повинен визначатися у частці від заробітку (доходу), а не в твердій грошовій формі.

За таких обставин колегія суддів бере до уваги обґрунтування апеляційної скарги відповідача у частині занадто високого розміру стягнутих з нього аліментів на повнолітню дочку та вважає необхідним рішення суду першої інстанції змінити в частині визначеного розміру аліментів і враховуючи стан його здоровя, матеріальне становище, визначити необхідним до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно починаючи з 01 жовтня 2015 року до закінчення навчання до 30 червня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_5 самостійного доходу за рахунок отримання стипендії та заробітної плати, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, оскільки із довідки Сумського технікуму харчової промисловості НУХТ від 28 жовтня 2015 року №375 вбачається, що стипендію вона не отримує, а на підтвердження доводів скарги про її працевлаштування та отримання заробітної плати відповідач доказів не надав (а.с.34).

Відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоровя, інших осіб на утриманні не має, а тому не вбачається обєктивних перешкод для одержання доходів від трудової діяльності і виконання обовязку надавати допомогу дочці у період її навчання до 23 років.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що він має на утримані іншу дружину, неповнолітню дитину та хвору матір, колегія суддів до уваги не бере та відхиляє, оскільки доказів такого утримання ні суду першої ні апеляційної інстанції відповідачем надано не було.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставами для скасування рішення суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга задоволенню частково. Судом першої інстанції визначено вірно розмір судового збору і в цій частині рішення суду зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року змінити в частині розміру стягнутих аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання понов літньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2015 року до закінчення навчання до 30 червня 2018 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -