АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3165/11 Номер провадження 22-ц/1690/8055/11Головуючий у 1-й інстанції Лободенко О.С. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Полтава

22 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Чічіля В.А.

суддів: Антонова В.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Ренкевич М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 грудня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, мотивуючи тим, що 27 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/0049/82/81130 про надання кредиту у вигляді невідновлювальної лінії з лімітом 20000 доларів США, на строк до 25 квітня 2017 року під 13,75% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору в той же день укладено договори поруки між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_6 Також 27 квітня 2007 року між банком та майновими поручителями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка належить майновим поручителям на праві власності. Додатковою угодою від 13 квітня 2009 року тимчасово на строк з 13 квітня 2009 року по 13 квітня 2010 року встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 10,75%. Проте, в зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, утворилась заборгованість.

Після уточнення позовних вимог просив в рахунок погашення суми заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на заставне майно - квартируАДРЕСА_1 належну на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності виданого 1 квітня 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської ради на підставі розпорядження №4049/1 від 1 квітня 1994 року, на підставі рішень Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12 березня 2007 року та від 6 квітня 2007 року, зареєстрованих в КП «МЕТІ» в книзі №М-2 за номером 444, реєстраційний номер 19509317. Стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 грудня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

В рахунок погашення суми заборгованості за кредитним договором №014/0049/82/81130 від 27 квітня 2007 року звернуто стягнення на заставне майно - квартиру АДРЕСА_1 належну на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 1 квітня 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської ради на підставі розпорядження №4049/1 від 1 квітня 1994 року, на підставі рішень Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12 березня 2007 року та від 6 квітня 2007 року, зареєстрованих в КП «МЕТІ» в книзі №М-2 за номером 444, реєстраційний номер 19509317.

Стягнуто з відповідачів судові витрати.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 його оскаржили, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. В скарзі зазначали, що банк не дотримався процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: не направляв їм письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши учасників процесу, що з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.І ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.п. 3,4 ч.І ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27 квітня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/0049/82/81130 про надання кредиту у вигляді невідновлювальної лінії з лімітом 20000 доларів СІЛА, на строк до 25 квітня 2017 року під 13,75% річних.

Для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 по кредитному договору, 27 квітня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4, ОСОБА_6 укладено договори поруки.

Також 27 квітня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та апелянтами укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка належить майновим поручителям на праві власності.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного * законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.І ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Невиконання умов кредитного договору та договорів поруки призвело до виникнення у відповідачів заборгованості, яка становить 19551,63 долари США.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель ^ набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, місцевий суд, враховуючи наявну заборгованість, звернув стягнення на застане майно, належне майновим поручителям.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду.

Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та(або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Наявну в матеріалах справи вимогу про усунення порушень умов кредитного договору та дострокове погашення суми заборгованості (а.с. 22) від 5 травня 2010 року, колегія суддів не ^ може взяти до уваги, оскільки жодних доказів про отримання боржником, поручителями вказаної вимоги суду не надано.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що оскільки іпотекодержателем не дотримано процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 304, п.2 ч.І ст. 307, п.п. 3,4 ч.І ст.309, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 грудня 2010 року скасувати.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Суддя:

З оригіналом згідно: