Справа № 361/1567/15-ц Головуючий у І інстанції Шинкар А. О.
Провадження № 22-ц/780/6499/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 07.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення грошової компенсації та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення грошової компенсації та моральної шкоди.

Обґрунтовувала позовні вимоги тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2014 року у справі про поділ майна подружжя, її позов задоволено та визнано спільною сумісною власністю сторін автомобілі «Nissan X-Trail», «УАЗ» та в порядку поділу майна визнано за нею право власності на 1/2 частину цих автомобілів.

При зверненні до органів ДАІ їй стало відомо, що ОСОБА_6 без її відома та згоди відчужив автомобілі третім особам, а саме: автомобіль «Nissan X-Trail» своїй матері ОСОБА_7, а автомобіль «УАЗ» - ОСОБА_8, чим їй заподіяно майнову шкоду.

Просила стягнути на її користь з обох відповідачів 129676 грн., тобто, половину вартості автомобіля «Nissan X-Trail», та з ОСОБА_6 39169 грн, тобто, половину вартості автомобіля «УАЗ», виходячи з експертної оцінки, визначеної за її замовленням ТОВ «Земюрконсалтинг» спільно з СОД ФОП ОСОБА_9

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «Nissan X-Trail» в сумі 71500 грн.; 1/2 частини вартості автомобіля «УАЗ-2206» в сумі 10000 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. та вирішено питання щодо судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції. При цьому посилається на те, що судом не було взято до уваги ту обставину, що автомобіль «Nissan X-Trail» побував у ДТП і тому його вартість змінилася.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому посилається на те, що судом було неправомірно зменшено розмір моральної шкоди та не взято до уваги висновки експертизи щодо оцінки транспортних засобів.

Апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що спірні автомобілі були відчужені відповідачем ОСОБА_6 без згоди співвласника ОСОБА_5, а тому вважав, що позивачка має право на грошову компенсацію у розмірі вартості її частки спільного майна, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_6, як особою винною в заподіянні даної шкоди. При цьому, суд першої інстанції, не прийняв до уваги звіт з незалежної експертної оцінки спірних автомобілів, виконаний ТОВ «Земюрконсалтинг» спільно з субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9, оскільки висновок про ринкову вартість автомобілів зроблений без їх огляду. А оскільки сторонами не заявлялось клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, то суд при визначенні розміру шкоди виходив з вартості автомобілів на момент їх відчуження, яка вказана у вищезазначених довідках-рахунках: «Nissan X-Trail» - 143 000 грн, «УАЗ» - 20 000 грн. Крім того, суд першої інстанції вважав, що діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, завдана внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала, у звязку з протиправними діями відповідача ОСОБА_6 відносно її майна і враховуючи обсяг, глибину та тривалість душевних страждань позивача, суд визначив розмір грошового відшкодування моральної шкоди у 2000 гривень, так як вважав, що зазначений розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості та ступеню страждань позивачки.

Що стосується позовних вимог до відповідача ОСОБА_7, то суд першої інстанції вважав їх необґрунтованими та недоведеними належними доказами, а тому відмовив в їх задоволенні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними було придбано автомобілі «Nissan X-Trail», реєстраційний номер АІ5556АЄ та «УАЗ-2206», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, позов було задоволено та визнано спільною сумісною власністю подружжя вищезазначені автомобілі та в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину цих автомобілів.

З довідки-рахунку серії ВІА № 608015 від 03.06.2014 року, виданої ТОВ «Авто-Ком», вбачається, що автомобіль «Nissan X-Trail», вартістю 143000 грн, продано ОСОБА_7 (під час розгляду справи про поділ майна).

З довідки-рахунку серії ВІА № 632516 від 24.01.2015 року, виданої ТОВ «Авто-Ком» вбачається, що автомобіль «УАЗ-2206» вартістю 20000 грн. продано ОСОБА_8 (після ухвалення рішення про поділ майна).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Згідно зі ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Згідно зі ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до п.п. 12, 14 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд правомірно виходив із того, що спірні автомобілі були відчужені відповідачем ОСОБА_6 без згоди співвласника ОСОБА_5, а тому позивачці була заподіяна майнова шкода у розмірі вартості її частки, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_6, як особою винною в її заподіянні.

Також, суд першої інстанції, при визначенні розміру грошової компенсації правильно виходив з вартості автомобілів на момент їх відчуження, яка вказана у угодах купівлі-продажу (довідках рахунках): «Nissan X-Trail» - 143 000 грн, «УАЗ» - 20 000 грн., оскільки дані угоди позивачем не оспорювалися, не були визнані недійсними і є чинними на даний час, а отже відповідач повинен відшкодувати половину отриманих ним коштів за угодами купівлі-продажу.

Тому, виходячи з наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо не прийняття до уваги звіту з незалежної експертної оцінки спірних автомобілів, та доводів позивача про те, що автомобіль побував у ДПТ, оскільки розмір компенсації заподіяної шкоди прямо пов»язаний з вартістю автомобілів, визначеною в угодах купівлі-продажу, які є чинними.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги позивача про неправильність висновків суду першої інстаніцї щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн., то колегія суддів вважає необхідним зазанчити наступне.

Частина 1 ст. 1167 ЦК України визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявністю її вини у спричиненні такої шкоди.

Під час розгляду справи, судом першої інстанції було безспірно встановлено, що саме винними діями відповідача, які виявилися у розпорядженні спільним майном без згоди позивачки, останній було спричинено моральну шкоду.

Крім того, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з вищевикладеного, на думку колегії суддів, встановлений місцевим судом розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 2000 грн., відповідає характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнала позивач та вимогам розумності і справедливості.

Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційних скарг зазначених висновків не спростовують, а відтак вимоги апеляційних скарг задоволені бути не можуть, і тому підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

ОСОБА_3