Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2015 Справа №607/9795/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про надання дозволу на оформлення проїзного документа на право виїзду дитини за кордон без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про надання дозволу на оформлення проїзного документа на право виїзду дитини за кордон без згоди батька, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не проживають разом у зв»язку з різними поглядами на життя. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні та забезпеченні. Відповідач участі у вихованні дочки не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Їх дочка має хронічне захворювання пієлонефритом, а також протягом останнього року часто хворіє бронхітом, у зв»язку з чим лікарями рекомендовано для ОСОБА_3 відпочинок у теплому морському кліматі. З метою оздоровлення дитини, позивачка має намір поїхати з дочкою за кордон. Проте, батько дитини ОСОБА_2 безпідставно відмовляється надати дозвіл на виїзд доньки за кордон та виготовити нотаріально засвідчене клопотання для оформлення закордонного паспорта чи проїзного документа дитини, не пояснюючи причини такої відмови.

Просить суд надати дозвіл на оформлення виїзних документів, а також виїзд на оздоровлення у країни Шенгенської угоди неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період з 01 липня 2015 року по 01 вересня 2016 року, без згоди батька ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних міркувань.

06 серпня 2006 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (Свідоцтво про шлюб серії 1-ИД №043487, видане 02.06.2008 року Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України).

У даному шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії 1-ИД №115551, видане Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України).

Неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матірю ОСОБА_1 та перебуває повністю на її утриманні.

Згідно Виписки №550 Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні із медичної карти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дитина хворіє на гострий пієлонефрит, активна фаза, без порушення функцій нирок. Дисфункція жовчного міхура.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка звернулася до ОСОБА_2 з метою отримання від нього нотаріально посвідченого дозволу (згоди) на оформлення проїзного документа на право виїзду їх дочки за кордон. 25 травня 2015 року відповідач дав згоду на відкриття візи та на поїздку закордон до республіки Польща та інших країн учасниць Шенгенської угоди на період із 26 травня 2015 року по 26 травня 2016 року, своїй малолітній дочці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була нотаріально посвідчена. Однак, через декілька днів, без жодних вагомих аргументів, ОСОБА_2 анулював свою згоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїздних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Також в ст.3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ненадання відповідачем ОСОБА_2 згоди на оформлення проїзного документа дитини шкодить інтересам дитини і не сприяє її всебічному, гармонійному духовному, моральному розвитку.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215, 224, 226 ЦПК України,ст.ст.3, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ст.16 Закону України „Про охорону дитинства, ст.313 ЦК України, ст. 154 СК України, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України", п. 16 "Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про надання дозволу на оформлення проїзного документа на право виїзду дитини за кордон без згоди батька - задовольнити.

Надати разовий дозвіл на оформлення виїзних документів, а також виїзд для оздоровлення в країни Шенгенської угоди неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період з 01 липня 2015 року по 01 вересня 2016 року, без згоди батька ОСОБА_2.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_5