Справа № 645/9293/14-ц
Провадження № 2/645/320/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Алфьорової Т.М.

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно рішення суду від 16.07. 2014 року, за нею було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_5 також є власником на 1/2 частину вказаної квартири у порядку спадкування за законом. Незважаючи на те, що вона є власником частини квартири, немає доступу до неї, ключів від вхідних дверей до квартири, тому не може користуватися квартирою, а відповідач перешкоджає у її вселенні та ухиляється від зустрічі з нею, тому вимушена звертатися до суду з цим позовом. Вона одноразово зверталася з заявами до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВД України за допомогою, а саме: від 14.08.2014 року та 10.09.2014 року до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВД України. Однак згідно висновків за результатами перевірки було надано розяснення, що у зазначеному спорі мають місце цивільно-правові відносини, та запропоновано звернутися до суду. Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України, вона має право користуватися своєю власністю і тому просить усунути перешкоди в користуванні квартирою, вселити в спірну квартиру, встановити порядок користування та зобовязати відповідача не чинити перешкоди в користуванні квартирою.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище, а також зазначив, що проведена судова - будівельно технічна експертиза від 13.08.2015 року, де запропоновано один варіант встановлення порядку користування квартирою і тому просить виділити позивачу кімнату площею 15,4 кв. м., відповідачу 14,1 кв. м., в загальному користуванні залишити інші приміщення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на те, що їй належить 1/2 частина спірної квартири АДРЕСА_2, квартира двохкімнатна, мешкає одна. ОСОБА_2 постійно проживає у м. Севастополь. На теперішній час вона не буде пускати до квартири нікого, до тих пір поки не будуть відкриті окремі рахунки на квартиру. Раніше ОСОБА_2 проживати до квартири не приходила. Крім того, просить при встановлення порядку користування квартирою, залишити їй кімнату 15,4 кв. м., так як вона тривалий час мешкає в квартирі. Вона бажала би вирішити питання щодо квартири мирним шляхом, а саме купити частку ОСОБА_2, але остання не іде на контакт.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимог із наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1ст.3 ЦПК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 319, 321 ЦК України).

Відповідно до положень ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певний дій для запобігання такому порушенню.

Рішенням апеляційного суду Харківській області від 16.07.2014 року визнано заОСОБА_6 та ОСОБА_5право власності по 1 / 2 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 на ? частину.

У спірній квартирі постійно мешкає ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_5 не бажає, щоб хтось проживав у квартирі до тих пір, поки не буде особистих рахунків на окремі кімнати. Позивач ОСОБА_6 не має можливості проживати в спірній квартирі та користуватися нею. Зокрема, ця обставина підтверджується листами-відповідями керівництва Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківської області, котрі надавалися позивачу на її звернення з приводу перешкод у проживанні та користуванні своєю власністю (а.с.12,14 ).

Свідки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що в серпні та вересні 2014 року разом з ОСОБА_6 приходили до спірної квартири, але їх не пустили до квартири.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позов позивача в частини вселення в спірну квартиру.

В п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Частинами 1, 2 ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно п. 6 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені у загальному користуванні співвласників.

Згідно технічного паспорту на кв.№1 по вул. Танкопія №5/1 в м. Харкові, складеному 29.04.2015року, квартира розташована на 1-му поверсі 9-ти поверхового панельного житлового будинку, загальною площею - 48,1 кв. м, житловою 29,5 кв. м і складається з:житлової кімнати №1, площею 14,1кв.м. житлової кімнати №2, площею - 15,4 кв. м; кухні № 6, площею - 6,5 кв. м; ванної кімнати №5, площею - 1,9 кв. м; вбиральні №4, площею - 1,0 кв. м;- коридору №3, площею - 6,8 кв. м; комори №7, площею - 0,2 кв. м; комори №8, площею - 0,5 кв. м ;балконів, приведеною площею - 1,7 кв. м.

Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи за № 058 від 13.08.2015року, проведеної судовим експертом ОСОБА_9 запропоновано один варіант встановлення порядку користування квартирою, а саме: першому співвласнику пропонується виділити в користування житлову кімнату№ 1 - площею 14,1 кв.м, що на 0,65 кв. м. менше, ніж припадає на його ідеальну долю, балкон, площею 0,6 кв. м. та комору № 8, площею 0,5 кв. м.. Усього у користуванні першого співвласника з урахуванням площі службових приміщень пропонується виділити 22,9 кв. м. загальної площі кв. №1, що на на 1,15 кв. м. менше, ніж припадає на його ідеальну долю.

У користування другого співвласника пропонується виділити житлову кімнату площею 15,4 кв. м., що на 0,65 кв. м. більше, ніж припадає на його ідеальну долю, балкон, площею 1,1 кв. м. та комору №7 площею 0,2 кв. м..

Усього у користуванні першого співвласника з урахуванням площі службових приміщень пропонується виділити 25,2 кв. м. загальної площі кв. №1, що на 1,15 кв. м. більше, ніж припадає на його ідеальну долю.

В загальному користуванні співвласників залишити приміщення загальною площею 16,2 кв., у тому числі: коридор № 3 - площею 6,8 кв. м; кухню № 6 - площею 6,5 кв. м., ванну кімнату № 5 , площею 1,9 кв. м; вбиральню № 4 площею 1,0 кв. м.

З урахуванням того, щовідповідач мешкає в цьому приміщенні тривалий час, суд вважає можливим виділити в її користування житлову кімнату 15,4 кв. м., а в користуванні ОСОБА_6 кімнату площею 14,1 кв. м.

Позивач не наполягав на стягненні з відповідача додаткових витрати за проведення експертизи та судового збору.

Керуючись ст.ст. 16, 319, 321, 358,386 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Визначити порядок користування квартирою №1 будинку № 5/1 по вул. Танкопія у м. Харкові, згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи за № 058 від 13.08.2015року, проведеної судовим експертом ОСОБА_9

Виділити в користування ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3житлову кімнату № 2, площею 15,4 кв. м. з балконом, площею 1,1 кв. м. та комору №7 площею 0,2 кв. м., що на 1,15 кв. м. більше, ніж припадає на її ідеальну долю.

Виділити в користуванні ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3житлову кімнату № 1, площею 14,1 кв. м. з балконом, площею 0,6 кв. м., комору № 8, площею 0,5 кв. м., що на 1,15 кв. м. менше, ніж припадає на її ідеальну долю.

В спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити приміщення загальною площею 16,2 кв.м., у тому числі: коридор № 3 - площею 6,8 кв.м; кухню № 6 - площею 6,5 кв.м., ванну кімнату№ 5 , площею 1,9 кв.м; вбиральню № 4 площею 1,0 кв.м;

Зобовязати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні житловими приміщеннями у квартирі АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.М. Алфьорова