Справа № 346/3538/15-ц
Провадження № 2-о/346/139/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.

з участю секретаря Матушевської Г.Д. ,

заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия справу за заявою ОСОБА_1, яка діє опікуном в інтересах недієздатного ОСОБА_2, заінтересована особа Коломийський районний відділ Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1, яка діє опікуном в інтересах недієздатного ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України мотивуючи тим, що її брат ОСОБА_2 є недієздатним і на даний час нею, як опікуном виявлено, що у останнього відсутній документ, яким підтверджується належність його до громадянства України. При зверненні у відповідні органи нею, заявницею, встановлено, що ОСОБА_2 не видавався паспорт громадянина України і видати його не вправі, оскільки у ОСОБА_2 немає належних , визначених чинним законодавством документів, якими б підтверджувався факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року .Для того, щоб ОСОБА_2 отримав паспорт громадянина України, вона вимушена звертатись до суду в його інтересах про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, оскільки встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 на території України має важливе для нього значення.

Представник заінтересованої особи Коломийського районного відділу Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, показання свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_5 04 червня 1948 року в с. Нижній Вербіж Коломийського району народився син ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4)

ОСОБА_6 (раніше ОСОБА_2) ОСОБА_7 є найближчою кровною родичкою ОСОБА_2 і відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 липня 2014 року являється його опікуном .(а.с.5)

Як вбачається з вищезгаданого рішення ОСОБА_2 важко хворіє, ще в 1968 року встановлений йому діагноз" ідіотія" і він визнаний інвалідом 1 групи з дитинства. Даним рішенням ОСОБА_2 визнано недієздатним (а.с.5)

З дня свого народження по даний час ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідкою № 709/02-26 від 15 липня 2015 року, виданою Нижньовербізькою сільською радою Коломийського району (а.с.7)

На даний час стало відомо, що ОСОБА_2 не отримував паспорта громадянина України, відсутній в нього і паспорт громадянина колишнього СРСР, а проживає ОСОБА_2 в с. Н.ВербіжКоломийського району без реєстрації.

Оскільки в ОСОБА_2 відсутній паспорт громадянина колишнього СРСР і належні документи про те, що станом на 24 серпня 1991 року він перебував в громадянстві колишнього СРСР, встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року можливо вирішити в судовому порядку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 3 Закону України від 18.01.2001 року Про громадянство України визначено належність до громадянства України. Частиною першою цієї норми права передбачено, що громадянами України є:усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

Так, згідно зі ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_2, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до вказаного закону Указом Президента України 27.03.2001 року затверджений „ Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який є чинним на даний час зі змінами від 30.05.2012року.

Згідно пункту 7 вказаного Порядку... встановлення належності до громадянства України стосується:

а)громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 рбку або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі:

Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку... для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 ЗУ « Про громадянство» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б)копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина

колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в)судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Той факт, що ОСОБА_2 станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України в с. Нижній Вербіж Коломийського району стверджується довідкою Нижньовербізької сільської ради Коломийського району за № 709/02-26 від 15.07.2015 р.(а.с.7), пенсійним посвідченням ОСОБА_2, виданим Коломийським районним відділом соцзабезу 25.11.1988 року(а.с.6), по якому ОСОБА_2 в с. Н.Вербіж щомісячно отримував пенсію по інвалідності в сумі 50 крб.

Факт постійного проживання ОСОБА_2 станом на 24.09.1991 року в с. Н. Вербіж підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_3

Згідно ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують цей факт.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Наведені заявником обставини знайшли своє підтвердження в письмових доказах та показаннях свідка, а тому суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року, що є підставою для визнання громадянства України з цієї дати.

На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 3, 8 Закону України «Про громадянство України», ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 256, ст. 259, ст.ст. 213- 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, житель ІНФОРМАЦІЯ_5, постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Беркещук Б. Б.