РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2015 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним, посилаючись на те, що укладений кредитний договір в іноземній валюті між відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_1 порушує чинне законодавство України, що впливає на законні права та інтереси.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представники відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №014/1434/74/418 від 06 червня 2007 року про отримання позивачем кредиту на споживчі цілі у розмірі 28000 дорл.США, строком до 05 червня 2027 року з процентною ставкою за користування кредитом - 12,5% річних.

В забезпечення виконання зобовязань за даним договором укладено договір іпотеки від 06 червня 2007 року. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

Ст.55 Конституції України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правовою захисту, не заборонений законом.

Вимогами ст.3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Недодержання вказаного положення, а також пп. 2,3,5,6 ст. 203 ЦК України є підставою для недійсності правочину (ст.215 ЦК України).

Загалом, відповідно до ст. 215 ЦКУ, виділяється дві групи підстав визнання кредитного договору нечинним: 1) нікчемність - недійсність, яка прямо передбачена законом; 2) оспорюваність - виникає у випадках, коли недійсність договору прямо не передбачена законом, але одна з його сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. У такому випадку рішення про визнання правочину недійсним виноситься судом.

У контексті договорів кредиту суд рахує, слід виділити такі підстави визнання їх недійсними: 1) через нікчемність договору: - при недодержанні передбаченої ч. 1 ст. 1055 ЦК Украъни письмової форми договору; 2) через оспорювання кредитного договору.

Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно з частиною першою статті 638 та частиною першою статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

На підставі частини другої статті 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

Законодавець пов'язує момент укладення договору з моментом передання грошей у випадку укладення договору позики (стаття 1046 ЦК України). Однак кредитний договір, спір щодо якого вирішено у справі, є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.

Судом установлено, що банк і позичальник уклали кредитний договір у письмовій формі, як вимагається частиною першою статті 1055 ЦК України. Пунктом 1.1. цього договору було передбачено, що кредит надається банком позичальнику у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 28 тис.дол.США. Також судом встановлено, що банк перерахував на його позичковий рахунок обумовлену кредитним договором грошову суму.

Отже, посилання представника позивача на те, що отримання кредиту в іноземній валюті суперечить чинному законодавству України, не може бути підставою для визнання кредитного договору недійсними, оскільки кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору, тоді як правове значення для вирішення питання про визнання кредитного договору недійсним має додержання його сторонами вимог закону саме при його укладенні, а не виконанні (постанова від 11 липня 2012 р. № 6-63цс12).

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що представником позивача не доведено у судовому засіданні та не представлено доказів які б вказували на порушення законних інтересів ОСОБА_1 отриманням кредиту в іноземній валюті також, зазначених порушень не встановлено судом тому суд вважає, що заявлений позов є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 214-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 15 грудня 2015 року.

Суддя С. Стефанишин