АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5303/14-ц 22-ц/774/2255/К/15
Справа № 216/5303/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/2255/К/15 суддя Биканов І.Р.
Категорія 27 (IV) Доповідач Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Соколан Н.О.

за участю: секретаря Маслової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу.

28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 Договору Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора (стягувача) за договором № 0307/1107/88-590 від 12.11.2007 позичальником згідно якого є ОСОБА_1

12.11.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк», який є правонаступником ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 0307/1107/88-590, на виконання зобовязань за яким, з ОСОБА_2 укладено договір поруки №0307/1107/88590-Р-1.

Відповідно до умов Кредитного Договору, Кредитор зобовязався надати ОСОБА_1 кредит в сумі 30000 доларів США, а ОСОБА_1 зобовязалась в порядку та на умовах, що визначені Договором повернути Кредит, виплатити проценти за користування Кредитом, сплатити неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобовязання за договором виконав, натомість ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого в неї перед банком виникла заборгованість за кредитом, яка складає 24941 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.06.2014 р. складає 290094,73 грн.; за відсотками 16465,28 доларів США, за курсом НБУ станом на 11.06.2014 р. складає 191511,61 грн. Розмір неустойки (пені) за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду складає 5694,36 доларів США, за курсом НБУ станом на 11.06.2014 р. складає 66232,46 грн.

Відповідно до договору поруки ОСОБА_2, як поручитель, поручився за виконання ОСОБА_1 обовязків, які виникли на підставі Кредитного договору. Відповідачі несуть солідарну відповідальність.

Умовами Договору визначено, що у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі порушення строків платежів, встановлених п.3.1 Договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а Позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку, встановленому умовами Договору.

Відповідачам, кожному окремо направлялась вимога про досудове врегулювання спору, однак на час звернення до суду вимога виконана не була.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ТОВ «Кредитні ініціативи», посилався на те, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20.02.2012 року вже вирішено питання щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0307/1107/88-590 від 12.11.2007 року. Проте, на думку представника позивача, судом не враховано, що вказаним рішенням суду з відповідачів стягнуто заборгованість, яка виникла станом на 20.09.2011 року. Також судом не зясовано чи мало місце виконання вказаного рішення суду, яке насправді виконано не було, у звязку з чим відсотки та пеня продовжувала нараховуватись в період після ухвалення рішення суду від 20.02.2012 року. Отже наданий до суду позов в 2014 році, стосується іншого періоду, а відтак відсутні підстави для відмови в задоволенні позову з тих підстав, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет спору вже вирішено. Крім того, зауважив на тому, що згідно вимог ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється його повним виконанням, проведеним належним чином, чого в даному випадку не відбулось. Отже представник позивача вважає, що суд першої інстанції мав стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість відсоткам за користування кредитними коштами в сумі 8204,81 дол. США, тобто з урахуванням раніше стягнутої судом частини відсотків за користування кредитними коштами, що за курсом НУБ на дату подачі позову дорівнювало 95432,11 грн. а також пеню за несвоєчасне виконання кредитних зобовязань за останні 12 місяців перед поданням позову до суду в сумі 5694,36 дол. США, що за курсом НБУ на дату подачі позову складає 66232,46 грн.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 12.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0307/1107/88-590. Відповідно до умов кредитного договору, Кредитор зобовязався надати ОСОБА_1 кредит у сумі 30000 доларів США. ОСОБА_1, в свою чергу, зобовязалась в порядку та на умовах, що визначені Договором повернути Кредит, виплатити проценти за користування ним, сплатити неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту (а.с.5-6,8,9).

В забезпечення виконання вказаного кредитного договору, 12.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №0307/1107/88590-Р-1 (а.с.10), відповідно до якого ОСОБА_2, як поручитель поручився за виконання ОСОБА_1 обовязків, які виникли на підставі кредитного договору. Згідно п. 2 договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання Позичальником умов основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступав правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу (а.с.21-25).

28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 Договору Клієнт - ТОВ «ФК «Вектор Плюс», відступив Фактору - ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів (а.с.28-36).

Відповідно до розрахунку, заборгованість за кредитним договором від 12.11.2007 року № 0307/1107/88-590 станом на 11.06.2014 року складає 24 941 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 290 094,73 грн.; за відсотками 16 465,28 доларів США, за курсом НБУ еквівалентно 191 511,61 грн., розмір неустойки (пені) за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду складає 5694,36 доларів США, за курсом НБУ еквівалентно 66 232,46 грн., а всього 547 838,80 грн. (а.с.15).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду з позовними вимогами, які судом вже були розглянуті при зверненні до суду з позовом попередника ТОВ «Кредитні ініціативи» - ПАТ «Сведбанк», при цьому рішення суду набрало законної сили.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду та вважає, що суд першої інстанції не повно зясував фактичні обставини справи, не застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та безпідставно відмовив ТОВ «Кредитні ініціативи» в задоволенні позовних вимог.

За ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Так, відповідно до розяснень, наданих в п.17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20.02.2012 року, яке набрало законної сили 15.03.2012 року, стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором №0307/1107/88-590 від 12.11.2007 року, яка станом на 20.09.2011 року (включно), становила 304635,85 грн. (а.с.74-75).

Таким чином, оскільки рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 лютого 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість по кредитному договору у сумі 304635,85 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 24941,11 дол. США, прострочена заборгованість за відсотками 8260,47 дол. США (24941,00 + 8260,47 дол. США), що за курсом НБУ станом на 20.02.2012 року становило 264,738,56 грн. та пеня 39897,29 грн. та враховуючи, що повторне стягнення заборгованості та штрафних санкцій не можливе, оскільки не передбачене чинним законодавством, то позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам станом на 20.02.2012 року, задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з розрахунком заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 95432,11 грн. виходячи з відсоткової ставки 11,9% річних відповідно до кредитного договору та періоду нарахування з 21.02.2012 року до 11.06.2014 року на момент складення розрахунку заборгованості, а не подачі позову.

Крім того, колегія суддів вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів на користь позивача пені за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором.

Так, за правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня, це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

У відповідності до п. 8.1. кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної ставки НБУ від уми простроченої заборгованості. Кількість днів у році приймається 360 днів.

До вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст.258 ЦК України).

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється за кожним днем (місяцем), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму.

Тож, колегія суддів погоджується з розрахунком пені за несвоєчасність виконання зобовязань в розмірі 66232,46 грн., яка розрахована за період за останній рік перед подачею позову до суду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України змінює розподіл судових витрат. Таким чином, з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» слід стягнути судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 1078,28 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої та 4019,40 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанцій, що разом складає 5097,68 грн.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню, відповідно до п.3,4 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованостізадовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю (, п/р 2001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, Юридична адреса: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Незалежності ,буд. 14) заборгованість 161664 (сто шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят чотири) грн.. 57 коп., з яких 95432 (девяносто пять тисяч чотириста тридцять дві тисячі) грн.. 11 коп. заборгованість по відсоткам та 66232 (шістдесят шість тисяч двісті тридцять дві) грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю (, п/р 2001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, юридична адреса: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Незалежності, буд. 14) в рівних частинах витрати по сплаті судового збору в розмірі 5097,68 грн. за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: