Справа № 736/1508/15-ц
Номер провадження 2/736/398/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Корха О.І.,

при секретарі Александровій Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області, третя особа ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора про визнання власником спадкового нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилася 05 січня 1955 року, в м. Корюківка, Чернігівської області, де зараз і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

В м. Корюківка, Чернігівської області, в квартирі АДРЕСА_1, проживали її знайомі, подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується записом в будинковій книзі. Подружжя було в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-ЕЛ №004116 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції Чернігівської області 24 вересня 2005 року. Дітей у подружжя не було.

На підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №173 від 29 грудня 1993 року, подружжя приватизували займану ними квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим 01 лютого 1994 року виконкомом ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області. В ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності обох на приватизовану квартиру, що підтверджується печаткою бюро технічної інвентаризації на свідоцтві про право власності та довідкою ОСОБА_2 районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації.

12 жовтня 2011 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 1-ЕЛ №174950 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції Чернігівської області 13 жовтня 2011 року. За життя померлий не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Після смерті ОСОБА_3 його спадщину фактично прийняла дружина померлого - ОСОБА_4, яка проживала і була зареєстрована з померлим на час його смерті. ОСОБА_4 хоча і прийняла спадщину, але до нотаріальної контори не зверталась із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину чоловіка ОСОБА_4 у нотаріуса не отримувала.

16 травня 2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ЕЛ №258017 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції у Чернігівської області 19 травня 2015 року. За життя знайома позивача розпорядилась своїм майном, склала заповіт, посвідчений 15 травня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Чернігівської області за реєстровим №790, відповідно до умов якого, знайома заповідала позивачу та ОСОБА_6 все своє майно. Позивач прийняла спадщину, в установлений законом строк, позивач звернулась до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41265001 виданого 19 серпня 2015 року ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою про відкриття спадкової справи за №57832415. Крім позивача на спадщину знайомої ніхто не претендує, ніхто не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після її смерті.

Нещодавно позивач вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове нерухоме майно, яке належало померлій, а саме, на вищевказану спадкову квартиру, що знаходиться за адресою: м. Корюківка, вул. Шевченка, 24. Для вирішення даного питання позивач звернулась до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори, але державний нотаріус у правовстановлюючих документах на спадкову квартиру виявила невідповідності: згідно свідоцтва про право власності на житло видане 01 лютого 1994 року виконкомом ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області та згідно довідки виданої ОСОБА_2 районним комунальним підприємством «Рампа» бюро технічної інвентаризації за №347/11-15 від 23 листопада 2015 року право власності на квартиру №24, що знаходиться в будинку за №48 по вулиці Шевченка в м. Корюківка, Чернігівської області зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, а згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 17 липня 2014 року за №24351899, вказано про реєстрацію 17 липня 2014 року право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_4, при цьому підставою реєстрації зазначено свідоцтво про право власності на житло видане 01 лютого 1994 року виконкомом ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області.

Для вирішення даного спірного питання позивач звернулась до ОСОБА_2 районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації та Державної реєстраційної служби ОСОБА_2 районного правління юстиції Чернігівської області, але позитивно дане питання не було вирішено, працівники даних установ повідомили, що це питання вони вирішити не можуть. ОСОБА_2 районне комунальне підприємство «Рампа» - бюро технічної інвентаризації втратило функції державного реєстратора, а Державна реєстраційна служба ОСОБА_2 районного управління юстиції Чернігівської області послалась на проведену реєстрацію.

За вищевказаних непорозумінь, нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1216/02-31 від 23 листопада 2015 року.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Вирішити дане питання позасудовим шляхом у позивача можливості немає, це міг зробити тільки власник, який вже помер. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду для визнання за нею права власності на спадкову квартиру.

Відповідно до ст.1235 Цивільного кодексу України 2003 року, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин.

Померла склала заповіт на користь позивача, отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею майна померлої відповідно до складеного заповіту.

Відповідно до ст.ст.1268,1269 Цивільного кодексу України 2003 року, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину.

Позивач прийняла спадщину, бо в установлені законом строки звернулась до державної районної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, що підтверджується документально. Вказана у заповіті померлої ОСОБА_6 від спадщини відмовилась, подала до нотаріальної контори відповідну заяву. Спадкодавець ОСОБА_4 також успадкувала частку квартири після смерті ОСОБА_3, бо вона була його дружиною, тобто, спадкоємцем першої черги, проживало подружжя разом згідно записів в будинковій книзі.

Той факт, що позивач є спадкоємицею, тобто власником, належної її знайомим спадкової квартири, підтверджується документально: свідоцтвом про право власності на житло видане 01 лютого 1994 року виконкомом ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області, де обидва з подружжя зазначені власниками квартири, свідоцтвами про смерть подружжя, свідоцтвом про їх шлюб, заповітом, довідкою КРКП «Рампа» БТІ, будинковою книгою, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та іншими документами.

Інших претендентів на спадщину померлих не має, крім позивача спадщину ніхто не приймав і на неї не претендує, тому відповідачем по справі має бути орган місцевого самоврядування - ОСОБА_2 міська рада, бо у разі неприйняття позивачем спадщини майно померлих є відумерлим і переходить у власність територіальної громади відповідно до ст.1277 Цивільного кодексу України 2003 року.

Згідно даних на аналогічне майно, загальна вартість спадкового нерухомого майна становить 45000,00 грн., що і є ціною позову.

Відповідно до вищевикладеного позивач просить суд визнати за нею, тобто ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_4, померлій 16 травня 2015 року, а саме визнати за нею, тобто ОСОБА_1 право власності на квартиру №24, що знаходяться в м. Корюківка по вул. Шевченка в будинку №48, Корюківського району, Чернігівської області.

У судове засідання позивач не зявилась, надала до суду договір про надання юридичних послуг, за яким доручила адвокату ОСОБА_7 представляти свої інтереси в суді.

Представник позивача адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, у вирішенні позову покладається на розсуд суду.

Третя особа, представник ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Також повідомила, що 19 серпня 2015 року заведена спадкова справа №239/2015 до майна померлої 16 травня 2015 року ОСОБА_4. З заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1. З заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась ОСОБА_6. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що позивач народилася 05 січня 1955 року, в м. Корюківка, Чернігівської області, де зараз і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

В м. Корюківка, Чернігівської області, в квартирі АДРЕСА_1, проживали її знайомі, подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується записом в будинковій книзі. Подружжя було в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-ЕЛ №004116 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції Чернігівської області 24 вересня 2005 року. Дітей у подружжя не було.

На підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №173 від 29 грудня 1993 року, подружжя приватизували займану ними квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим 01 лютого 1994 року виконкомом ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області. В ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності обох на приватизовану квартиру, що підтверджується печаткою бюро технічної інвентаризації на свідоцтві про право власності та довідкою ОСОБА_2 районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації.

12 жовтня 2011 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 1-ЕЛ №174950 виданого відділом державноїреєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції Чернігівської області 13 жовтня 2011 року. За життя померлий не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Після смерті ОСОБА_3 його спадщину фактично прийняла дружина померлого - ОСОБА_4, яка проживала і була зареєстрована з померлим на час його смерті. ОСОБА_4 хоча і прийняла спадщину, але до нотаріальної контори не зверталась із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину чоловіка ОСОБА_4 у нотаріуса не отримувала.

16 травня 2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ЕЛ №258017 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції Чернігівської області 19 травня 2015 року. За життя знайома позивача розпорядилась своїм майном, склала заповіт, посвідчений 15 травня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Чернігівської області за реєстровим №790, відповідно до умов якого, знайома заповідала позивачу та ОСОБА_6 все своє майно. Позивач прийняла спадщину, в установлений законом строк позивач звернулась до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41265001 виданого 19 серпня 2015 року ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою про відкриття спадкової справи за №57832415. Крім позивача на спадщину знайомої ніхто не претендує, ніхто не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після її смерті.

Нещодавно позивач вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове нерухоме майно, яке належало померлій, а саме, на вищевказану спадкову квартиру, що знаходиться за адресою: м. Корюківка, вул. Шевченка, 24. Для вирішення даного питання позивач звернулась до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори, але державний нотаріус у правовстановлюючих документах на спадкову квартиру виявила невідповідності: згідно свідоцтва про право власності на житло видане 01 лютого 1994 року виконкомом ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області та згідно довідки виданої ОСОБА_2 районним комунальним підприємством «Рампа» бюро технічної інвентаризації за №347/11-15 від 23 листопада 2015 року право власності на квартиру №24, що знаходиться в будинку за №48 по вулиці Шевченка в м. Корюківка, Чернігівської області зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, а згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 17 липня 2014 року за №24351899, вказано про реєстрацію 17 липня 2014 року право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_4, при цьому підставою реєстрації зазначено свідоцтво про право власності на житло видане 01 лютого 1994 року виконкомом ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області.

Для вирішення даного спірного питання позивач звернулась до ОСОБА_2 районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації та Державної реєстраційної служби ОСОБА_2 районного правління юстиції Чернігівської області, але позитивно дане питання не було вирішено, працівники даних установ повідомили, що це питання в: ни вирішити не можуть. ОСОБА_2 районне комунальне підприємство «Рампа» - бюро технічної інвентаризації втратило функції державного реєстратора, а Державна реєстраційна служба ОСОБА_2 районного управління юстиції Чернігівської області послалась на проведену реєстрацію.

За вищевказаних непорозумінь, нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1216/02-31 від 23 листопада 2015 року.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Вирішити дане питання позасудовим шляхом у позивача можливості немає, це міг зробити тільки власник, який вже помер. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду для визнання за нею права власності на спадкову квартиру.

Відповідно до ст.1235 Цивільного кодексу України 2003 року, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин.

Померла склала заповіт на користь позивача, отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею майна померлої відповідно до складеного заповіту.

Відповідно до ст.ст.1268,1269 Цивільного кодексу України 2003 року, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину.

Позивач прийняла спадщину, бо в установлені законом строки звернулась до державної районної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, що підтверджується документально. Вказана у заповіті померлої ОСОБА_6 від спадщини відмовилась, подала до нотаріальної контори відповідну заяву. Спадкодавець ОСОБА_4 також успадкувала частку квартири після смерті ОСОБА_3, бо вона була його дружиною, тобто, спадкоємцем першої черги, проживало подружжя разом згідно записів в будинковій книзі.

Той факт, що позивач є спадкоємицею, тобто власником, належної її знайомим спадкової квартири, підтверджується документально: свідоцтвом про право власності на житло видане 01 лютого 1994 року виконкомом ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області, де обидва з подружжя зазначені власниками квартири, свідоцтвами про смерть подружжя, свідоцтвом про їх шлюб, заповітом, довідкою КРКП «Рампа» БТІ, будинковою книгою, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та іншими документами.

Інших претендентів на спадщину померлих не має, крім позивача спадщину ніхто не приймав і на неї не претендує, тому відповідачем по справі має бути орган місцевого самоврядування - ОСОБА_2 міська рада, бо у разі неприйняття позивачем спадщини майно померлих є відумерлим і переходить у власність територіальної громади відповідно до ст.1277 Цивільного кодексу України 2003 року.

Згідно даних на аналогічне майно, загальна вартість спадкового нерухомого майна становить 45000,00 грн., що і є ціною позову.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на квартиру №24, що знаходяться в м. Корюківка по вул. Шевченка в будинку №48, Корюківського району, Чернігівської області, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Судові витрати сплачені позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.331, 392, 1233, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст.3, 10, 60, 208-215, 218, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області про визнання власником спадкового нерухомого майна - задовольнити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_4, померлій 16 травня 2015 року, а саме визнати за нею право власності на квартиру №24, що знаходяться в м. Корюківка по вул. Шевченка в будинку №48, Корюківського району, Чернігівської області.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги до Корюківського районного суду.

Суддя О. І. Корх