ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5621/15-ц
провадження № 2/753/3719/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. за участі: секретаря Мінасян С.Г., представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Анна-Д» до публічного акціонерного товариства «Банк Форум», ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колєсник Світлана Анатоліївна, про визнання договору іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Анна-Д» (далі - ТОВ «Анна-Д») звернулося до суду з позовом про визнання недійсним договору іпотеки будівлі магазину, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, від 15 січня 2007 р., укладеного між Акціонерним комерційним Банком «Форум», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум»), та ОСОБА_4

На обґрунтування позову позивач послався на такі обставини. Будівля магазину, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належала на праві власності ТОВ «Анна-Д». В 2005 р. в процесі виконавчого провадження, відкритого за наказом Господарського суду м. Києва, спеціалізоване державне підприємство «Укрспецюст» провело прилюдні торги з реалізації нерухомого майна ТОВ «Анна-Д». Переможцем прилюдних торгів в частині будівлі магазину визнано ОСОБА_4 ТОВ «Анна-Д» оспорило результати прилюдних торгів в суді, у зв'язку з чим ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 8 листопада 2006 р. було накладено арешт на будівлю магазину по АДРЕСА_1 та заборонено ОСОБА_4 відчужувати придбане на торгах нерухоме майно. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20 травня 2008 р., залишеним без змін рішенням суду касаційної інстанції, визнано недійсними прилюдні торги, за результатами яких ОСОБА_4 набув у власність будівлю магазину. Рішенням Господарського суду м. Києва від 25 жовтня 2010 р., залишеним без змін рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанцій, було задоволено позов ТОВ «Анна-Д» про витребування будівлі магазину від суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 Вказане рішення було виконане, проте позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності на будівлю магазину, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження будівлі магазину. Підставою для обтяження став договір іпотеки від 15 січня 2007 р., укладений між Акціонерним комерційним Банком «Форум» та ОСОБА_4

Позивач вважає договір іпотеки недійсним з підстав недодержання при його укладенні вимог закону. За міркуванням позивача ОСОБА_4 не мав права його укладати, оскільки в силу визнання прилюдних торгів недійсними він не набув права власності на майно, а отже не вправі був розпоряджатись ним. ОСОБА_4 не мав права вчиняти дії щодо укладення договору іпотеки і у зв'язку з наявністю ухвали суду про накладення арешту.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав пославшись на викладені у позовній заяві обставини.

Представник ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3 позов не визнав вказуючи, що ТОВ «Анна-Д» не набуло право власності на предмет іпотеки, оскільки це право не зареєстроване в установленому законом порядку, а визнання недійсними прилюдних торгів не є підставою для переходу права власності до попереднього власника. Отже, попри ряд ухвалених на користь ТОВ «Анна-Д» судових рішень, товариство не є власником нерухомого майна і не може оскаржувати договір іпотеки. В момент укладення договору іпотеки ОСОБА_4 був законним власником будівлі магазину, і його право власності було зареєстроване у встановленому законом порядку, тобто при укладенні договору були дотримані усі вимоги закону.

Відповідач ОСОБА_4 та третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А. не повідомили суд про причини неявки в судове засідання, суд розцінив ці причини як не поважні та дійшов висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

19 грудня 2005 р. Спеціалізованим державним підприємством «Укрспецюст» були проведені прилюдні торги з реалізації майна, яке належить ТОВ «Анна-Д», зокрема будівлі магазину (павільон № 1) загальною площею 156,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Переможцем прилюдних торгів з реалізації будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_1, став відповідач ОСОБА_4

Ці обставини встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 20 травня 2008 р. і доказуванню не підлягають (а.с. 12-14, 15-18).

Як переможець прилюдних торгів відповідач ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право власності на будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_1, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. 26.01.2006 за реєстраційним № 188 (а.с. 97).

11 квітня 2006 р. право власності ОСОБА_4 на вищевказане нерухоме майно зареєстроване Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстраційним № 2096-П (а.с. 98, 105).

15 січня 2007 р. між ОСОБА_4 (іпотекодавцем) та Акціонерним комерційним Банком «Форум» (іпотекодержателем) укладено договір іпотеки (а.с. 106-109).

За умовами договору іпотеки іпотекодавець для забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно - будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_1, заставною вартістю 648748 грн.

Вказаний договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А. за реєстраційним № 412.

20 лютого 2007 р. нотаріус вніс до Єдиного реєстру іпотек запис про обтяження будівлі магазину (а.с. 111).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20 травня 2008 р., залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 25 вересня 2008 р., визнано недійсними прилюдні торги по реалізації майна ТОВ «Анна-Д» з підстав порушення порядку реалізації арештованого нерухомого майна (а.с. 12-14, 15-18).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17 вересня 2009 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20 січня 2010 р., ТОВ «Анна-Д» відмовлено у визнанні недійсними реєстраційних документів та у витребуванні майна з чужого незаконного володіння, але встановлено, що саме ТОВ «Анна-Д» є власником будівлі магазину, а тому має право витребувати своє майно від особи, яка без відповідної підстави заволоділа ним.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25 жовтня 2010 р., залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 1 березня 2011 р. та Вищого господарського суду України від 16 листопада 2011 р., задоволено позов ТОВ «Анна-Д» про витребування від суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-21, 22-24).

9 лютого 2012 р. Дарницьким районним судом м. Києва ухвалене рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_1, для задоволення вимог ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4, що виникли на підставі кредитного договору (а.с. 113-115).

Ухвалюючи рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 порушив зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим ПАТ «Банк Форум» набуло право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Вказане рішення набрало законної сили і перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 116).

Правовою підставою заявлених ТОВ «Анна-Д» вимог про недійсність договору іпотеки є положення статті 215, частин першої-третьої та п'ятої статті 203 ЦК України.

За приписом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-третьої та п'ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Проте обставин, які б давали підстави вважати, що зміст укладеного між сторонами договору іпотеки суперечить закону, іншим актам цивільного законодавства або моральним засадам суспільства, судом не встановлено.

Так, відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення зобов'язання.

Законом України «Про іпотеку» встановлено такий вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном як іпотека. Особливість іпотеки полягає в тому, що предмет іпотеки залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, але іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 3 Законом України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Судом встановлено, що оспорюваний позивачем договір іпотеки за формою та змістом відповідає вимогам закону.

В момент укладення договору іпотеки іпотекодавець ОСОБА_4 являвся власником предмета іпотеки, а отже йому належали правомочності щодо володіння, користування та розпорядження будівлею магазину.

Не встановлено і інших обставин, які б давали підстави вважати, що при укладенні оспорюваного договору іпотеки не були додержані інші, визначені частинами другою, третьою та п'ятою статті 203 ЦК України, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Та обставина, що на підставі рішень судів відбувся перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до первинного власника, не є підставою для визнання договору іпотеки недійсним, оскільки відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Як на одну з підстав своїх вимог позивач посилається на те, що на момент укладення договору іпотеки була чинною ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 8 листопада 2006 р. про накладення арешту на будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_1, та заборону ОСОБА_4 відчужувати нерухоме майно, придбане на прилюдних торгах 19 грудня 2005 р (а.с. 10).

За приписом ст. 6 Закону України «Про іпотеку» обмеження правомочності розпорядження нерухомим майном згодою його власника або уповноваженого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування така ж згода необхідна для передачі цього майна в іпотеку.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

З огляду на вказане, підставою для відмови у державній реєстрації прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна чи розпорядження ним, а також обов'язковою умовою вчинення відповідної нотаріальної дії, є відсутність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проте доказів на підтвердження тієї обставини, що на момент укладення оспорюваного договору іпотеки до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено запис про арешт будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_1, суду не надано.

Враховуючи недоведеність невідповідності договору іпотеки законодавству України, підстав для захисту порушеного права ТОВ «Анна-Д» в обраний ним спосіб суд не вбачає і відмовляє у позові за недоведеністю вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові товариства з обмеженою відповідальністю «Анна-Д» до публічного акціонерного товариства «Банк Форум», ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: