Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання права власності в порядку спадкування, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві, про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Позивач за основним позовом звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 12.10.2002 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_2. 13.09.2007 року шлюб між нею та ОСОБА_4 розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина - на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Заповіту ОСОБА_4 не залишив. В установлені строки вона звернулася до 10-тої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття донькою спадщини після смерті її батька. Крім неї, з відповідною заявою звернулася мати померлого - ОСОБА_3 Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки спадкодавець не здійснив державну реєстрацію права власності. У зв'язку з чим вона звернулася до суду та просила визнати за донькою право власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом.

Позивач за зустрічним позовом звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є матір'ю ОСОБА_4. Свої вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік - ОСОБА_5. Після його смерті вона, донька та син успадкували по 1/3 частині спірної квартири, про що отримали відповідні свідоцтва. Однак, син - ОСОБА_4, не зареєстрував своє право власності в державних органах. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина - 1/3 частина квартири АДРЕСА_1. В установлені строки вона звернулася до 10-тої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її сина. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки спадкодавець не здійснив державну реєстрацію права власності. У зв'язку з чим вона звернулася до суду та просила визнати за нею право власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач за основним позовом не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та задоволення позовних вимог. Зустрічний позов визнала.

В судове засідання позивач за зустрічним не з'явилася, представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити. Щодо задоволення основного позову не заперечував.

В судове засідання представники третіх осіб не з'явилися, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином, заяв про відкладення чи про слухання справи за їх відсутності до суду не подавали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, який є батьком малолітньої ОСОБА_2, та сином ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Спадщину прийняли - ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_4 (син) та ОСОБА_6 (донька) в рівних частках - по 1/3 частині, про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Своє право власності в порядку спадкування зареєстрували в державних органах лише ОСОБА_3 та ОСОБА_6

З інформаційної довідки КП БТІ м. Києва від 21.05.2015 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по 1/3 частині. Право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 оформлено на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2010 року після смерті ОСОБА_5.

ОСОБА_4 своє право власності згідно свідоцтва про право на спадщину від 18.02.2010 року після смерті батька - ОСОБА_5 в державних органах не зареєстрував.

До Десятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом звернулася ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_2, та ОСОБА_3 Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину спірної квартири їм було відмовлено, оскільки за життя ОСОБА_4 своє право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 не зареєстрував у відповідних державних органах.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1258 Ц України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В суді було встановлено, що після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори звернулися донька (в інтересах якої діє ОСОБА_1) та мати померлого, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірної квартири їм було відмовлено, так як право власності на нього не зареєстровано в державних органах.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 15, 16, 1258, 1261, 1266, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 60, 174, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: