УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати нікчемним заповіт від 20 вересня 2011 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 159, оскільки він був складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що після смерті її сестри - ОСОБА_5, відкрилася спадщина на майно яке належало померлій, при цьому при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачу стало відомо, що за життя її сестра склала заповіт, яким все своє майно заповідала ОСОБА_3, однак ОСОБА_2 стверджує, що її сестра при житті не мала ніяких стосунків з цією людиною, при цьому остання хворіла, перебувала на обліку у лікарів терапевта та невропатолога, а на час складання заповіту знаходилася в тяжкому стані, крім того, мала проблеми з зором та була неписьменною людиною.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було надано докази відповідно до викладених обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М.Колодійчук