Справа № 446/441/14-ц
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2015 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Бакай І. А.
при секретарі Новосад І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янка-Бузька в залі суду справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції у Львівській області про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон,
державний виконавець ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ Смага О.Б. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.
Подання обґрунтоване посиланням на те, що на примусовому виконанні у ВДВС знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 1311/782/11 виданого 03.10.2012р. Кам`янко-Бузьким районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмір 330% заробітку (доходу) але не менш 30% прожиткового мініму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з 28.04.2012р., та аліменти на утримання дружини у розмірі 200,00 гривень до досягнення ОСОБА_5 ,20.10.2011року трьох років, починаючи з 28.04.2012року. Станом на 01.02.2014р. заборгованість по аліментах становить 15 301,03 грн..
На попередження та виклики державного виконавця боржник не з`являється, є наявною заборгованість, тому виникла необхідність обмежити його у праві виїзду за межі території України на підставі ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання державного виконавця, згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оглянувши матеріали подання суд не знаходить достатніх підстав для задоволення подання. Так, відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 (ратифікований Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України „ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини) заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві. Зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2013 року у справі „Хлюстов проти Росії, зазначено, що необгрунтоване втручання в право заявника на виїзд країни є порушенням п.п. 2 і 3 Протоколу № 4 до Конвенції. Суд, вказав, що за обставин даної справи, державний виконавець, в якості підстави для встановлення обмеження заявнику у виїзді за межі країни вказав лише те, що має місце несплата заявником боргу за судовим рішенням у добровільному порядку, ніяких інших причин для застосування такої міри відповідальності не зазначив, як і не вказав, як обмеження у праві виїзду може сприяти виконанню рішення суду, не дослідив особисту ситуація заявника та інші обставини справи.
Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд,
У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції у Львівській області про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга апеляційному суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом 5 днів з дня її проголошення.
Головуючий: І.А.Бакай.