Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7989/14-ц Головуючий у 1-й інст. Колупаєв В. В.
Категорія 59 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Зарицької Г.В., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за поданням старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «О.Д. Пролісок» на ухвалу судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11 вересня 2014 року, -

встановила:

У вересні 2014 року старший державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, мотивуючи тим, що на виконанні відділу ДВС знаходиться виконавче провадження про стягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «О.Д. Пролісок» (далі ТОВ фірма «О.Д.Пролісок») коштів в сумі 33739,5 грн., однак борг не погашено і боржник не вживає заходів для їх погашення, тобто ухиляється від виконання зобовязань.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11 вересня 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі ТОВ фірма «О.Д.Пролісок» просить ухвалу скасувати та направити подання до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що суд в порушення процесуальних норм безпідставно вважав неможливість розгляду подання у порядку цивільного судочинства.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд виходив з того, що подання державного виконавця стосується виконавчого провадження за рішенням господарського суду, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Порядок розгляду такого подання врегульовано ст.377-1 ЦПК України, яка передбачає, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що виконавче провадження № 33415953 відкрито на виконання наказу № 3/5007/13/12 на примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 14 червня 2012 року у справі за позовом ТОВ фірма «О.Д. Пролісок» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

Старший державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 у межах вказаного виконавчого провадження.

Верховний Суд України у своєму листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» у розділі «Юрисдикція судів щодо вирішення справ за ст.377-1 ЦПК, що повязані з виконанням судових рішень» зазначив, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК, яка міститься у гл. VI ЦПК "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)". За змістом цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону № 606-XIV, примусове виконання яких здійснюється ДВС.

Інші процесуальні кодекси - Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК),Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС) та Кримінальний процесуальний кодекс України (далі - КПК) - не містять відповідних норм у розділах, що регулюють вирішення процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень, ухвалених за нормами цих кодексів. КАС містить розд. V "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах", ГПК - розд. XIV "Виконання рішень, ухвал, постанов". Разом із тим зазначені процесуальні норми КАС та ГПК не містять норм щодо процесуального порядку обмеження права боржника на виїзд за межі України.

Таким чином, ст. 377-1 ЦПК є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

Судом першої інстанції зазначене розяснення не враховано, що призвело до неправильного застосування процесуальних норм.

ТОВ фірма «О.Д.Пролісок» не брало участі у розгляді справи, однак є стягувачем у виконавчому провадженні, а тому є особою, яка відповідно до ч.1 ст.292 ЦПК України має право на оскарження ухвали суду.

На підставі викладеного, ухвала судді підлягає скасуванню з передачею питання про обмеження виїзду на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «О.Д. Пролісок» задовольнити.

Скасувати ухвалу судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11 вересня 2014 року та передати питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді