Справа №173/2270/15-ц
Провадження №2/173/1056/2015
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.
При секретарі Мухінько Н.А.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тертя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за законом-
До суду звернувсь позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом до відповідачів ОСОБА_1, та ОСОБА_3, тертя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, згідно якої просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами № 66 по вул. Некрасова в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, розташований на присадибній земельній ділянці площею 0.06 га по фактичному користуванню після смерті батька ОСОБА_4, посилаючись на наступне. 04.05.2015 року помер його батько ОСОБА_4 Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого по вул. Некрасова, 66 в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п»яти включно, житловою площею не більше 60 кв.м. від 26.01.1978 року
06.11.2015 року він звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 06.11.2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв»язку з тим, що його батько за життя не зареєстрував вищевказаний будинок в установленому законом порядку, що й стало підставою звернення до суду.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи
Відповідачі - представник ОСОБА_1М,. та ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Третя особа. що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилась. подавши заяву про слухання справи у її відсутність.
Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 04.05.2015 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.
Після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по вул.. Некрасова, 66 в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п»яти включно, житловою площею не більше 60 кв.м. від 26.01.1978 року
06.11.2015 року позивач звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 06.11.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв»язку з тим, що його батько вищевказаний будинок не зареєстрував його в установленому законом порядку
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обв»язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Судом встановлено, що відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п»яти включно, житловою площею не більше 60 кв.м. від 26.01.1978 року батько позивача збудував будинок по вул. Некрасова, 66 в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, будівництво якого було закінчене в 1981 році, що підтверджується даними технічного паспорту на будинок.
Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов»язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об»єкта будівництва.
Механізм прийняття в експлуатацію таких об»єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».
Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.
Виходячи з вищевикладеного судом встановлено, що так як будинок батьком позивача був збудований в 1981 році, тобто до 05.08.1992 року, то введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації.
Тому встановлено, за життя у покійного ОСОБА_4, виникло право власності на новозбудований ним будинок, яке він не оформив в установленому порядку.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами ( зі збереженням її цільового призначення) при підтверджені цього права спадкодавця державним актом про право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Право власності ОСОБА_4, на спадковий будинок з господарськими спорудами підтверджується договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п»яти включно, житловою площею не більше 60 кв.м. від 26.01.1978 року та технічним паспортом на даний будинок.
Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.
Судом встановлено, що позивач є сином померлого ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження та спадкоємцем першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України.
Відповідачі, які є також спадкоємцями першої черги, згідно пояснень представника позивача, не претендують на спадщину, що залишилась після смерті батька. Інших спадкоємців, які б мали право на отримання спадщини судом не установлено.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 67.6 кв.м. з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Некрасова, 66 в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 0.06 га по фактичному користуванню після смерті батька ОСОБА_4, померлого 04.05.2015 року
Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1138 грн. 29 коп ., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідачів, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв»язку з недотриманням порядку оформлення його спадкових прав.
Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тертя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 67.6 кв.м. з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Некрасова, 66 в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 0.06 га по фактичному користуванню після смерті батька ОСОБА_4, померлого 04.05.2015 року
Витрати по сплаті судового збору в сумі 1138 грн. 29 коп., покласти на позивача ОСОБА_1
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачами протягом 10 днів з моменту його отримання шляхом подачі заяви про його скасування до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, або заяви про скасування заочного рішення якщо така скарга та/або заява не подавались. У випадку подання апеляційної скарги, або заяви про скасування заочного рішення, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, або судом який постановив заочне рішення, якщо рішення не було скасоване не або змінене.

Суддя Петрюк Т.М