АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Слободянюк С.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі Лознян О.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит», про визнання недійсними результатів електронних торгів, -

УСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3, та просив суд визнати недійсними результати електронних торгів по лоту № 14391, проведені 01.12.2014 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та оформлені протоколом № 27119 проведення електронних торгів від 25.12.2014 року; зобов'язати Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зняти з реєстрації на електронних торгах, які проводяться Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, майно - машиномісця в підземному паркінгу НОМЕР_1 площею 19,00 кв.м., НОМЕР_2 площею 18,80 кв.м., НОМЕР_3 площею 17,40 кв.м., які знаходяться в м. Києві, вул. Волинська, 10.

Унікальний номер справи: 760/1824/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/16358/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Козленко Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31.10.2013 року у цивільній справі № 2-3640/13, яке залишилось без змін рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15.01.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 06.02.2014 року, позов ПАТ «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: машиномісця НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 у підземному паркингу будинку № 10 по вул. Волинській у м. Києві, що належить на праві власності ОСОБА_1, у рахунок погашення заборгованості ТОВ «Капіталінвест груп» за Договором про надання кредитної лінії № 236ю/2011/05-2659/2-1 від 03.11.2011 року перед ПАТ «Банк Національний Кредит» у розмірі 1 380 634,07 грн. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Бердар М.М. від 21.03.2014 року відкрито виконавче провадження №42583951 з виконання виконавчого листа № 760/11250/13, виданого 17.03.2014 року на виконання рішення від 31.10.2013 року. Вказує, що на виконання постанови державного виконавця від 04.07.2014 року експертом ТОВ «Українська експертна група» було проведено оцінку вартості майна, що належить ОСОБА_1 та підлягає зверненню в рахунок заборгованості. Не погоджуючись з оцінкою вартості машиномісць, встановленою Висновком про вартість майна, складеного ТОВ «Українська експертна група» та підтвердженою рецензією ОСОБА_8, та діями державного виконавця, пов'язаними із оцінкою майна, що належить боржнику, ОСОБА_1 оскаржив оцінку в судовому порядку, шляхом подання до Солом'янського районного суду м. Києва скарги на рішення державного виконавця про оцінку майна. Однак не зважаючи на оскарження ним оцінки, визначеної за результатами рецензування, та подання скарги на рішення державного виконавця про оцінку майна, 01.12.2014 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України були проведені електронні торги з продажу машиномісць за визначеною державним виконавцем стартовою ціною в розмірі 411 075,00 грн., яка оскаржена позивачем до суду.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит», про визнання недійсними результатів електронних торгів - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що при ухваленні рішення, судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зокрема те, що відповідно звіту про незалежну оцінку майна та висновку про вартість майна, складеного ТОВ «Оціночна компанія «Вега», дійсна ринкова вартість трьох машиномісць станом на 07.08.2014 р. складала 1 047 535,00 грн., що майже втричі більше вартості, зазначеної у висновку ТОВ «Українська експертна група».

Вказує, що внаслідок того, що його майно виставлено на торги та реалізовано за ціною, яка не відповідає дійсній ринковій вартості цього майна, позивач позбавлений можливості в повному обсязі отримати компенсацію, це приводить до порушення його майнових прав та інтересів, тому суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що реалізація майна не призвела до порушення прав позивача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, представник відповідача ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві та третьої особи ПАТ «Банк Національний Кредит» проти апеляційної скарги заперечували, просили відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.03.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 760/11250/13, виданого 17.03.2014 року Солом'янськими районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості ТОВ «Капіталінвест груп» за Договором відновлювальної кредитної лінії перед ПАТ «Банк Національний Кредит» у розмірі 1 380 634,07 грн.

Також встановлено, що постановою Державного виконавця про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 42583951 від 04.07.2014 року призначено експерта ТОВ «Українська експертна група» в особі ОСОБА_9

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Ч. ч. 2, 3 та 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно висновку про незалежну оцінку майна, проведеного ТОВ «Українська експертна група» від 21.07.2014 року вбачається, що ринкова вартість машиномісця НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 у підземному паркингу будинку № 10 по вул. Волинській у м. Києві, власником яких є ОСОБА_1 становить 411075,00 грн.

Також враховано судом першої інстанції, що боржник не погодився з оцінкою машиномісць, у зв'язку з чим 22.08.2014 року державним виконавцем було призначено рецензування висновку експерта-оцінювача призначено ТОВ «Експертно-консультаційний центр».

18.09.2014 року ТОВ «Експертно-консультаційний центр» проведена рецензія, якою встановлено, що звіт в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що суттєво не вплинули на достовірність оцінки.

Не погоджуючись з оцінкою вартості машиномісць, встановленою Висновком про вартість майна, складеного ТОВ «Українська експертна група» та підтвердженою рецензією ОСОБА_8, та діями державного виконавця, пов'язаними із оцінкою майна, що належить боржнику, ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 12.12.2014 року відмовлено у задоволенні скарги, даний звіт сторонами виконавчого провадження оскаржений не був.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався наступним.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Порядок реалізації арештованого майна встановлений Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року та «Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів регулюється Законом України "Про виконавче провадження", а також Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, відповідно до Наказу № 656/5, затвердженого Міністерством юстиції України від 16.04.2014.

Відповідно до п. 1 розділу І Тимчасового порядку електронні торги - прилюдні торги (аукціон), що здійснюються в електронній формі в Системі.

Відповідно до ч.2,3,4 розділ 2 вищезазначеного Порядку, державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби (далі - регіональний орган державної виконавчої служби), для проведення реалізації майна відповідні документи.

Керівник регіонального органу державної виконавчої служби, начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до п'яти робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства документи передаються Організатору для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему не пізніше наступного робочого дня з дня отримання документів.

Згідно ч.3,4 розділ 3 Порядку, організатор проводить електронні торги протягом тридцяти календарних днів з дати внесення інформації про лот у Систему.

Інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на Веб-сайті Системою автоматично не пізніше ніж за один місяць до дати завершення електронних торгів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст .43 Закону України «Про іпотеку» Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію.

Згідно п. 5 розділу 3 Тимчасового положення про порядку проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, спеціалізована організація, яка проводить прилюдні торги, не пізніше ніж за 30 днів до дня проведення прилюдних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті та не менше ніж на трьох загальнодоступних веб-сайтах на вибір спеціалізованої організації інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Відповідна інформація розміщується на загальнодоступних веб-сайтах на термін не менше, ніж до дати проведення прилюдних торгів. Одночасно ця інформація має бути розміщена не менше ніж у двох друкованих засобах масової інформації, які розповсюджуються за місцезнаходженням майна, що реалізується.

Спеціалізована організація не пізніше ніж за 15 днів до дня проведення прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів.

З огляду на фактичні обставини справи, вірним є висновок суду першої інстанції, що як вбачається з металів справи, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, відповідно до вимог Закону, опублікувало в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів, а саме: 10.11.2014 року було опубліковано в газеті «Аviso» №86 на сторінці 53, а також 08.11.2014 року було опубліковано в газеті «Комсомольська правда» на сторінці 9, крім того, було направлено до ОСОБА_1, ВДВС Солом'янського районного управляння юстиції у м. Києві та ПАТ «Банк Національний Кредит» лист від 12.11.2014 року про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів по лоту №14391.

В п.1,5,6,7 розділу 5 Порядку зазначено, що реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що згідно протоколу №27119 та Акту державного виконавця про проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна вбачається, що електронні торги відбулися 01.12.2014 року, на яких було реалізовано машиномісця НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, конфісковані в ОСОБА_1 Переможцем даних торгів став учасник під номером 3 - ОСОБА_3, який вніс суму коштів за придбане арештоване майно у розмірі 419 296,50 грн.

Відносно доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що вони необґрунтовані та не доведені належними доказами, оскільки судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини справи.

Зокрема доводи апелянта про те, що відповідно звіту про незалежну оцінку майна та висновку про вартість майна, складеного ТОВ «Оціночна компанія «Вега», дійсна ринкова вартість трьох машиномісць станом на 07.08.2014 р. складала 1 047 535,00 грн., що майже втричі більше вартості, зазначеної у висновку ТОВ «Українська експертна група», і внаслідок того, що його майно виставлено на торги та реалізовано за ціною, яка не відповідає дійсній ринковій вартості цього майна, позивач позбавлений можливості в повному обсязі отримати компенсацію, що приводить до порушення його майнових прав та інтересів, спростовуються матеріалами справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, та не заперечувалося сторонами, 18.09.2014 року ТОВ «Експертно-консультаційний центр» проведена рецензія, якою встановлено, що звіт в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що суттєво не вплинули на достовірність оцінки.

Також встановлено, що ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12.12.2014 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, пов'язані із оцінкою майна.

Разом з тим, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, позивач вважає основним порушенням його прав проведення електронних торгів та відмову в зупиненні виконавчого провадження до розгляду його скарги стосовно необґрунтованості оцінки майна, у зв'язку з чим колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" серед переліку підстав зупинення виконавчого провадження підстава, на яку посилається позивач відсутня, оскарження висновку не є обов'язковою підставою для зупинення виконавчого провадження.

В п. 7 зазначеної статті вказано на зупинення судом реалізації арештованого майна, тобто реалізація майна зупиняється у випадку наявності мотивованої ухвали суду. З матеріалів справи вбачається, що судом зупинення реалізації арештованого майна не відбувалося.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не зазначено обставин, які б свідчили про істотне порушення його прав при реалізації майна з прилюдних електронних торгів, не надано докази, які б підтверджували порушення процедури проведення торгів, а тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити в повному обсязі.

Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування апеляційної скарги, та вважає, що за таких обставин підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Інші доводи апеляційної скарги недоведені та містяться лише на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: