Справа № 667/9493/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого-судді: Котьо І.В.

за участю секретаря: Мартошенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що вона з відповідачем у справі мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, відповідач, який проживає окремо від позивача та неповнолітньої дитини на території Ізраїлю, ніякої матеріальної допомоги на утримання останньої добровільно не надає, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище. У зв'язку з чим позивач змушена пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 7235 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1та її представник - адвокат Токаленко В.М. підтримали заявлений позов у повному обсязі та просили суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.4-5 ст. 74, та ч.5 і 7 ст. 76 ЦПК України. При цьому, відповідач надав до суду письмове заперечення проти позову, в якому зазначив, що перебуває в тяжкому матеріальному становищі так як втратив постійну роботу, перебивається випадковими заробітками та здійснює виплату банку непогашеної частину боргу за квартиру, яку банк і забрав для погашення частини боргу, при цьому також змушений нести витрати на оренду житла. Крім цього, відзначив, що іноді надсилав позивачу невеликі грошові суми і подарунки сину.

Представник за довіреністю відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що визнає заявлений позивачем позов в частині стягнення аліментів в розмірі, який дорівнює 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 436,5 грн., так як з урахуванням скрутного матеріального становища відповідача, обставини якого зазначені відповідачем в його письмовому запереченні проти позову, останній в змозі сплачувати саме зазначений розмір аліментів. Тому просив суд в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи суд встановив, що сторони у справі мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона 18 січня 2000 року. На теперішній час неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_1, що підтверджується довідкою виданою 11 листопада 2014 року житлово-експлуатаційної організації -об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Фонтан». Однак, відповідач ОСОБА_2, який на теперішній час проживає окремо від позивача ОСОБА_1та неповнолітньої дитини на території Ізраїлю, ніякої матеріальної допомоги на утримання останнього добровільно не надає, чим ставить позивача ОСОБА_1 в тяжке матеріальне становище так як неповнолітній перебуває на повному утриманні позивача. З квітня 2015 року розмір мінімальної оплати праці в Ізраїлі на місяць становить 4650 шекелей, що підтверджується копією листа-повідомлення профсоюзу від 15 квітня 2015 року з перекладом (а.с.127-128). Однак, відповідач ОСОБА_2 та його представник зазначають, що наданий час відповідач є не працевлаштованим та має мінливий дохід від випадкових заробітків. При цьому, щомісячно відповідач ОСОБА_2 несе витрати на оренду свого житла в промірі 2500 шекелей, про що свідчить копія договору оренди (не захищений) укладеного у простій письмовій формі на івриті 11 червня 2015 року з його перекладом (а.с.122-126). Згідно курсу НБУ на день розгляду справи 1 ізраїльський шекель дорівнює 6,173778 грн. Внаслідок зазначених обставин на теперішній час відповідач ОСОБА_2 перебуває в тяжкому матеріальному становищі.

Заперечення представника відповідача стосовно того, що внаслідок тяжкого матеріального становища відповідач нездатний сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем, а може сплачувати лише в розмірі, який дорівнює 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 436,5 грн., суд оцінює критично так як згідно змісту ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому ч.1 ст. 60 ЦПК України також передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, відповідач та його представник заперечуючи зазначені обставини не довели суду даних заперечень, зокрема наявності у відповідача на теперішній час кредитних зобов'язань, оскільки копія листа-вимоги від 04 грудня 2007 року з перекладом (а.с.117-118) підтверджує наявність боргу лише станом на 03 грудня 2007 року, а відомості про позику зазначені в роздруківці з перекладом (а.с.119-121) взагалі не містить даних ідентифікуючих особу позичальника.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що умова наявності у батьків можливості надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей передбачена тільки при стягненні аліментів у відповідності до ст. 199-200 СК України на дочку, сина, які є повнолітніми, в той час як предметом розгляду даної справи є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Тому наявність у відповідача, як і у позивача, можливості надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей враховується судом, згідно пункту 4 ч.1 ст. 182 СК України, як одна з обставин, що має істотне значення при визначенні розміру аліментів. У зв'язку з чим доведення наявності або відсутності даної обставини, як підстави для обґрунтування своїх вимог або заперечень проти позову, положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України покладається як на позивача так і відповідача у справі.

На підставі ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи стан здоров'я і матеріальне становище неповнолітньої дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 7235 грн. щомісячно обґрунтовані лише в частині щодо стягнення аліментів в сумі 7180 грн. щомісячно, що дорівнює розміру ? частини мінімальної оплати праці в Ізраїлі (4650 ізраїльських шекелей / 4 Х 6,173778 грн.), тому в даній частині їх необхідно задовольнити, в той час як інша частина позовних вимог позивача про стягнення аліментів в сумі понад 7180 грн. щомісячно є необґрунтованою у зв'язку з чим в її задоволенні, за обставин встановлених судом в ході судового розгляду, необхідно відмовити. Згідно ч.3 ст. 184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України та ст. 4-5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору, пропорційно до задоволеної частини вимог, в сумі 483,44 грн.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, ст. 180-183, 191 СК України, ст. 4-5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 7180 грн. щомісячно, починаючи з 10 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні іншої частини заявленого позову відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 483,44 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Роз'яснити сторонам, згідно ч.1 ст. 196 СК України, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми неоплачених аліментів за кожен день прострочення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Комсомольський районний суд м. Херсона, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З мотивованим рішенням суду сторони мають право ознайомитись з 16 грудня 2015 року.

Суддя І. В. Котьо