09 грудня 2015 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення суми, -
10.11.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення суми.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28 травня 2015 року, між нею у якості Замовника та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 у якості Підрядника, було укладено Договір підряду. Відповідно до п. 1.1, п. 2.1, п.З Договору, за дорученням Замовника, Підрядник зобов'язується виконати певну роботу на умовах цього Договору (виготовлення меблів), а саме: 1 і кухня, 2) комод 2-й поверх, 3) стелаж до ванної кімнати, 4) буфет №1, 5) буфет №2, 6) стіл, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити її. Предметом підряду (результатом виконаних робіт) є виготовлення меблів, ескізи яких були складені підрядником з моїх слів та скріплені ного підписом на кожному ескізі.
Згідно п.5 Договору, вартість робіт визначається згідно попереднього кошторису і становить 19 000 грн. 00 коп., з яких: вартість матеріалів - 10 000 грн. 00 коп., вартість робіт - 9000 грн. 00 коп.
На виконання п.6.1 Договору, в якому вказано, що вартість матеріалів оплачується Замовником у повному обсязі згідно кошторису, вона передала відповідачу аванс у розмірі 5 000 грн. 00 коп., а 03.06.2015 року сплатила відповідачу ще 5 000 грн. 00 коп. Всього було сплачено відповідачу 10 000 грн. 00 коп., про що свідчить підпис Відповідача про отримання вказаних сум на договорі підряду. У п. 4.1 Договору вони з відповідачем погодили, що Підрядник зобов'язується розпочати виконання робіт на протязі трьох днів з моменту сплати матеріалів, інструмента та необхідної документації Замовником. Згідно п. 4 Договору, Підрядник зобов'язався виконати роботу на протязі 60 робочих днів. Кінцевий термін виконання замовлення 28.07.2015 року, але в обумовлений Договором строк відповідач не виконав своїх зобов'язань, не передав їй результат виконаних робіт у вигляді меблів. Крім того, незаконними діями відповідача була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що вона пересить переживання через те, що заплатила кошти і не може отримати ні своє замовлення,ні свої кошти, порушено її сталий життєвий уклад.
Посилаючись на зазначене позивач просить суд розірвати договір підряду від 28.05.2015 року та стягнути з ОСОБА_3 особи-підприємця ОСОБА_2 на свою користь сплачений аванс в розмірі 10 000 грн. 00 коп., 59 850 грн. 00 коп. пені та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, уповноважений представник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 особа підприємець ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд визнає неявку відповідача у судову засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у звязку з наступним.
Відповідно до ст. 124 ч.2 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
За вимогами ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
На підставі ст.60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
28 травня 2015 року, між ОСОБА_1 у якості Замовника та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 у якості Підрядника, було укладено Договір підряду (далі - Договір). Відповідач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фізичної особи підприємця Серії В01 № 576350 від ЗОЛ 1.2000 року.
Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Відповідно до п. 1.1, п. 2.1, п.3 Договору, за дорученням Замовника, Підрядник зобов'язується виконати певну роботу на умовах цього Договору (виготовлення меблів), а саме: 1 і кухня, 2) комод 2-й поверх, 3) стелаж до ванної кімнати, 4) буфет №1, 5) буфет №2, 6) стіл, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити її. Предметом підряду (результатом виконаних робіт) є виготовлення меблів, ескізи яких були складені підрядником з слів Замовника та скріплені його підписом на кожному ескізі.
Згідно п.5 Договору, вартість робіт визначається згідно попереднього кошторису і становить 19 000 (дев'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., з яких: вартість матеріалів - 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., вартість робіт - 9000 (дев'ять тисяч) грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
На виконання п.6.1 Договору, в якому вказано, що вартість матеріалів оплачується Замовником у повному обсязі згідно кошторису, ОСОБА_1 передала відповідачу аванс у розмірі 5 000 (п'яти тисяч) грн. 00 коп., а 03.06.2015 року сплатила відповідачу ще 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп.
Всього ОСОБА_1 було сплачено відповідачу 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., про що свідчить підпис Відповідача про отримання вказаних сум на договорі підряду.
У п. 4.1 Договору сторони погодили, що Підрядник зобов'язується розпочати виконання робіт на протязі трьох днів з моменту сплати матеріалів, інструмента та необхідної документації Замовником. Згідно п. 4 Договору, Підрядник зобов'язався виконати роботу на протязі 60 робочих днів. Кінцевий термін виконання замовлення 28.07.2015 року, але в обумовлений Договором строк відповідач не виконав своїх зобов'язань, не передав результат виконаних робіт у вигляді меблів.
Отже, позивач виконала всі взята себе зобовязання за договором від 28.05.2015 року, однак відповідач взяті на себе відповідачем за договором 28.05.2015 року , до даного часу не виконані. Тобто позивач понесла певні збитки, а замовлені послуги так і не отримала.
Відповідно до п.6ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Відповідно до ч.1 ст.10ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Відповідно ст.865ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно приписів ст.872ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Оскільки позивач є фізичною особою, то спірні відносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.10 вищезазначеного Закону, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до ст.509ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.526ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1ст.530ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст.610ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 1 ч.1 ст.611ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ч.1ст.546ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.
Згідно ч.1ст.610ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України « Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт стане очевидне , що їх не буде виконане з вини виконавця згідно з умов договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до ч.1ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо значну частину обсягу робіт вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуг або робіт , що залишилися.
Аналізуючи наведене суд дійшов висновку,що відповідно до чинного законодавства наявність невиконаних робіт за договором та неповернутої суми за договором, відповідачами утримується безпідставно, є передбаченою законом підставою для захисту прав позивача у спосіб,передбачений ст.16ЦК України шляхом задоволення позову про стягнення грошової суми.
Позивачем заявлено вимогу про розірвання договору укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 оскільки останній істотно порушив умови договору.
Як передбачено ч. 2 ст. 651 ЦК України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
За змістом ст.526,530ЦКУкраїни,зобовязання має виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору або діючого законодавства.
Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.
Аналізуючи наведене суд дійшов висновку,що відповідно до чинного законодавства наявність прострочення зобовязання за договором про виконання робіт є підставою для нарахування пені у встановленому законом або договором розмірі.
Позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань у розмірі передбаченим ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачем визначено з 28.07.2015 року по 09.11.2015 року
За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання укладеного договору, стягнення з відповідача суми за договором та пені за несвоєчасну поставку виробів на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розглядаючи вимогу щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Разом з тим, положення ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо права споживачів на відшкодування моральної шкоди передбачає таке відшкодування тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.
Оскільки позивачем не надано належних доказів, що йому заподіяно шкоди життю і здоров'ю, підстав для відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. у відповідності до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» суд не вбачає. Вказані докази до суду позивач не надав.
Крім того, суд зазначає, що між позивачем та відповідачем діяли договірні правовідносини, які регулюються ЦК України, а умовами договору відшкодування моральної шкоди не передбачено, як і не передбачено і ЦК України відшкодування моральної шкоди в зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань.
Відповідно до ст. 4 цього Кодексу суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до п.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.
Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст.88ЦПК України з врахуванням задоволених вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача ФОП ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 1218 грн. з вимог майнового характеру .
Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 610, 612, ЦК України,ст..10 ЗУ « Про захист прав споживачів» суд,
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення суми,- задовольнити частково.
Розірвати договір підряду від 28 травня 2015 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 особою-підприємцем ОСОБА_2.
В решті частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання ним копії рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: Ю.В. Апаллонова