АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/8328/15 Головуючий 1-ї інстанції Корекян Н.Р.
Справа № 2-646/7139/15 Доповідач Шевченко Н.Ф.
Категорія : сімейне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Ткаченко Г.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 22 липня 2011 року з відповідачем було укладено шлюб, від якого дітей не мають.

З січня 2010 року вона живе та працює у Канаді. Починаючи з початку 2012 року сімейні стосунки припинено, з відповідачем проживають порізно, спільне господарство не ведуть та грошові кошти кожен отримує та використовує окремо.

Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2015 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення цього питання. Зазначає про те, що він заперечує проти розірвання шлюбу і вважає можливим зберегти сім'ю.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, тому судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивачки по справі, повідомленого про час та місце розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судом були вжиті заходи щодо примирення сторін в порядку ст.118 СК України, а саме надавався час на примирення, але сторони примирення не досягли. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені з додержанням норм матеріального права та вимог процесуального закону - ст. ст.10, 11, 60, 212 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 22 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, про що Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції був зроблений актовий запис № 272, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія 1 ВЛ № 163339 (а.с.4).

Сторони проживають окремо, тривалий час не підтримують сімейно-шлюбних відносин, втратили один до одного взаємні почуття любові і поваги. При таких обставинах подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо.

Позивач ОСОБА_3 з січня 2010 року проживає в Канаді, де працює нянею з похилими людьми.

За змістом статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу (далі-СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 та 4 статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу (далі-СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з роз'яснень, що містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року , проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішені позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, вживати заходів до примирення подружжя у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу.

Отже, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, покладати на позивача обов'язку збереження сім'ї при наявності на це її категоричного заперечення не можна, оскільки це не відповідає вимогам вказаних статей СК України.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що сторони дітей не мають.

Сімейні стосунки між подружжям фактично припинилися оскільки позивачка фактично проживає в іншій державі.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права як необґрунтовані. При ухвалені рішення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права дотримано. Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи та дав належну оцінку всім наявним в справі доказам, згідно зі ст.212 ЦПК України, та постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді