У Х В А Л А

17 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 29 січня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента», приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Харківській області, третя особа - публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування протоколу про прилюдні торги, акта державного виконавця про реалізацію нерухомого майна з прилюдних торгів і свідоцтва про право власності на придбання з прилюдних торгів нерухомого майна,

встановила:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року рішення апеляційного суду Харківської області від 29 січня 2015 року скасовано, рішення суду першої інстанції залишено в силі.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, та на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме: пункту 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5.

Перевіривши до води заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Суд касаційної інстанції скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення суду першої погодився з висновками суду щодо своєчасного опублікування інформаційного повідомлення про реалізацію нерухомого майна та направлення письмово повідомлення боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та відсутності доказів на підтвердження позовних вимог в іншій частині. Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо підстав заявленого позову та визнав угоду недійсною з тих підстав, що повторні прилюдні торги не відбулися, оскільки проведені на порушення встановленого порядку за участю тільки одного покупця, якими позивач позов не обґрунтовував. Та обставина, що на дату проведення прилюдних торгів, 28 квітня 2014 року, було чинним Тимчасове положення зі змінами від 29 листопада 2012 року на правильність рішення суду не впливає та не може бути підставою для його скасування, оскільки судом першої інстанції перевірялось дотримання порядку проведення торгів відповідно до чинного на момент вчинення дій з підготовки до проведення прилюдних торгів Тимчасового положення зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства юстиції України від 29 листопада 2012 року № 1758/5, а норми Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин не застосовувалися, а також встановлено, що позивачем не надано доказів про те, що відсутність в матеріалах виконавчого провадження відеозапису, який повинен вестися під час проведення торгів, вплинуло на результати торгів.

У наданих для порівняння:

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року, суд касаційної інстанції скасовуючи ухвалу апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції виходив із того, що судом не перевірено належним чином обґрунтованості висновків районного суду щодо законності дій посадових осіб ПП «Нива-В.Ш.», ВДВС Сумського МУЮ при проведенні оскаржуваних прилюдних торгів, а також доводів позовної заяви та апеляційної скарги щодо порушення вимог п.п. 3.5, 3.11 Тимчасового положення при їх проведенні.

- ухвалі Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року, суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвалу апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, виходив з того, що суд не звернув уваги на порушення вимог пункту 3.11 Тимчасового положення про проведення прилюдних торгів, не перевірив тієї обставини, що про результати аукціону, а також про дату, час і місце проведення повторних торгів банк не повідомлявся.

- постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року, від 2 вересня 2015 року суд виходив із того, що при розгляді питання про дотримання при проведення торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу. При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. За загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що судами касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог, а надані для порівняння постанови Верховного Суду України не слугують прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента», приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Харківській області, третя особа - публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування протоколу про прилюдні торги, акта державного виконавця про реалізацію нерухомого майна з прилюдних торгів і свідоцтва про право власності на придбання з прилюдних торгів нерухомого майна за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 29 січня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін

В.М. Сімоненко