Справа № 445/1349/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 липня 2015 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Постигача Б.А.

при секретарі Мацайло О.М.

адвокатів Барабаша В.Г. і Колодзінського В.М.

розглянувши в м. Золочеві справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки і житлові будинки ,

встановив:

позивачка ОСОБА_3 3.07.2007 року одружилась з ОСОБА_4 Цей їх шлюб був розірваний рішенням Золочівського районного суду від 20.01.2014 року.

Дітей у подружжя від цього шлюбу не було і позивачка ОСОБА_3 під час перебування в шлюбі жодного дня не працювала , ніяких доходів не одержувала і ніде не навчалася.

Відповідач ОСОБА_4 12.02.2008 року придбав у ОСОБА_5 дві земельні ділянки площею 0,1952 на і 0,1531 га в АДРЕСА_1 .

Тоді ж 12.02.2008 року він придбав у ОСОБА_6 старий жилий будинок , який знаходиться там же, де і земельні ділянки.

Крім цього , ОСОБА_4 на придбаній ним земельній ділянці в 2009 році розпочав самовільне будівництво нового жилого будинку по АДРЕСА_1. Це будівництво на сьогодні ще не завершене і будинок в експлуатацію не прийнятий.

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 і в цьому позові , уточнивши позовні вимоги , вона просить визнати спільною сумісною власністю її і ОСОБА_4 старий жилий будинок і дві земельні ділянки , які були придбані ОСОБА_4 , які знаходяться в АДРЕСА_1 і визнати за нею право власності на половину цих земельних ділянок і половину будинку .

Також вона просить визнати незавершений будівництвом другий жилий будинок об'єктом права спільної сумісної власності її і ОСОБА_4 і просить визнати за нею право на 1/2 частину цього незавершеного будівництвом жилого будинку.

Свій позов ОСОБА_3 обґрунтовує тим , що ОСОБА_4 з часу одруження з нею вів себе нормально . Потім вона стала помічати , що він спілкується з іншою жінкою. В березні 2013 року ОСОБА_4 повідомив її , що він більше з нею жити не буде. Проте він проживав з нею до 24.04.2013 року , а потім звернувся в суд з позовом про розлучення.

За час шлюбу з ОСОБА_4 вони за договорами купівлі-продажу нажили жилий будинок в АДРЕСА_1 , дві земельні ділянки пл.0,1952 га і пл. 0,1531 га , які знаходяться там же.

На земельній ділянці ними було споруджено самовільно 3-х поверховий жилий будинок , який ще не завершений і його готовність становить 73,4 %.

14.10.2009 року був отриманий дозвіл на виконання будівельних робіт , виготовлено будівельний паспорт і проектну документацію .

Майно , набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності і розірвання шлюбу не припиняє цієї власності.

В разі поділу майна , що є об'єктом спільної сумісної власності, частки жінки і чоловіка визнаються рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідач ОСОБА_4 позову не визнав і пояснив , що він в липні 2007 року одружився з ОСОБА_3 Дітей від цього шлюбу у них немає.

12.02.2008 року він за власні кошти придбав дві земельні ділянки в АДРЕСА_1 і старий жилий будинок.

Але їх він придбав не за кошти , які були нажиті ним під час шлюбу з ОСОБА_3, а за два продані ним легкові автомобілі, які були придбані ним ще до шлюбу з позивачкою. Тому це майно не спільною сумісною власністю його і ОСОБА_3

Крім цього, вже під час перебування в шлюбі з позивачкою , він на одній з придбаних земельних ділянок почав самовільно зводити жилий будинок. На сьогодні цей будинок ще не закінчений . Хоча це будівництво розпочалось вже під час перебування в шлюбі з ОСОБА_3, вона до цього будинку немає жодного відношення.

Протягом всього часу перебування з ним в шлюбі ОСОБА_3 не працювала жодного дня . У них не було дітей , вона не отримувала ніякого доходу.

Фактично будівництво нового жилого будинку велось за кошти, які він заробляв на роботі в Москві і за кошти його батька.

ОСОБА_3 на будівництві цього будинку не виконала жодної роботи, не вклала ні копійки грошей у будівництво. Її батько декілька днів у гаражі будинку обкладав плиткою стіни і за цю роботу він заплатив йому 600 доларів США .

За свої кошти його батько на будівництво будинку придбав майже всю цеглу , щебінь.

Крім цього, в січні 2009 року він позичив у батька 13000 доларів США . За ці гроші він придбав автомобіль БМВ. Потім цей автомобіль він поміняв на автомобіль марки "Сітроен Джампа", але продав його за 11 тис.доларів США і отримані від продажі цього автомобіля кошти вклав в будівництво нового будинку. Тому вважає, що ці кошти не є спільним майном подружжя .

Він заперечує проти позову, оскільки ОСОБА_3 в будівництво будинку не вклала ніяких коштів , не виконувала ніяких будівельних робіт під час спорудження будинку , не працювала і не мала ніякого доходу та не навчалася.

Оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 підтверджено , що сторони одружились 3.07.2007 року ( т.2 а.с. 112).

Як видно з копії рішення Золочівського районного суду від 20.01.2014 року , то цим рішенням було розірвано шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_3, який був зареєстрований 3 липня 2007 року (т.2 а.с .118).

З копій договорів купівлі-продажу земельних ділянок і старого будинку вбачається, що ОСОБА_4 12 лютого 2008 року придбав у ОСОБА_6 жилий будинок в АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 10) і в цей же день придбав у ОСОБА_5 дві земельні ділянки : одна площею 0,1952 га і друга - пл.0,1531 га. Ці земельні ділянки також знаходяться в АДРЕСА_1 .

Але покликання позивачки на те що цей будинок і обидві земельні ділянки є спільною. сумісною власністю її і ОСОБА_4 не відповідає дійсності.

Хоча це майно і придбане відповідачем під перебування в шлюбі з позивачкою , воно не може автоматично вважатись їх спільною сумісною власністю в силу таких обставин.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив , що старий будинок і дві земельні ділянки він придбав за кошти , які виручив від продажу двох автомобілів ВАЗ-2109 і АУДІ , які він придбав ще до шлюбу з ОСОБА_3

ОСОБА_3 будучи допитаною в судовому засіданні як свідок підтвердила , що дійсно до одруження з нею у ОСОБА_4 було два таких автомобілі і він їх продав , а куди вклав виручені від цього гроші вона не знає.

Натомість пояснила, що будинок і дві земельні ділянки відповідач купував за кошти зароблені в

Москві. Вона як фінансово так і своєю працею не допомагала у будівництві, і до того ж їй ОСОБА_4 сам заборонив працювати.

Проте її батько допомагав класти плитку у ванні та в гаражі. На даний час вона працює в перукарні "Золоті ручки". Ще кошти на будівництво давала її мати в сумі 2000 доларів США, проте чоловік тоді їх повернув.

За час шлюбу був споружений новий будинок, а саме: зведені стіни, які поштукатурили, вставлили вікна та двері, та було зроблено накриття. В 2009 році до будинку був приєднаний газ.

Позивачка в судовому засідання взагалі нічого не змогла пояснити про джерела фінансування будівництва нового будинку.

Cвідок ОСОБА_7, що доводиться батьком позивачки , пояснив, що його дочка одружилася 3.07.2007року. Десь через два роки дочка з зятем купили присадибу в АДРЕСА_1 і почали будівництво. Йому відомо, що будинок будувала бригада, а його в цей час не було. Дочка помагала, бо ходила прибирати туди, хоча вона не працювала ніде.

Після того як були зведені стіни він клав плитку в гаражі, у ванні та туалеті на другому поверсі. Працював протягом 3- х місяців, безкоштовно. Він особисто ніяких коштів в будівництво ноіого будинку не вкладав. Коли дока одружилася то зять мав вже декілька автомобілів.

Свідок ОСОБА_8, сестрапозивачки, пояснила, що вона була на присадибі після, то як вони її купили , була там ще разів з п'ять, ходила разом з сестрою прибирати. На будові там був Солтовський, їх батько, більше нікого вона так не пам'ятає. Знає, що каналізацію копав ОСОБА_9. Її сестра ніде не працювала, ні не навчалася. До одруження ОСОБА_4 вже мав машину, яку після одруження продав і купив БМВ, яку потім також продав.

Свідок ОСОБА_10 , матір відповідача , пояснила, що її син з 16 років їздив в Москву на заробітки. В 2008 році він одружився,а до цього вже мав дві машини, Ауді і "дев'ятку" , які продав і купив присадибу. Крім того він мав ще десь біля 10000 доларів. Новий будинок будували ОСОБА_11 з бригадою.

Також син позичив у нас кошти 13000 доларів США , і на прохання чоловіка написав розписку. За ту плитку що сват клав при спорудженнні нового будинку син заплатив йому гроші. З бригадиром розрахувався син. Харчувалися майстри самі. Що ще робив сват їй не відомо. Невістка ніде не працювала і не вчилася.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, в 2008 році їх найняв ОСОБА_4 для будівництва будинку. Осінню вони залили фундамент. Їх працювало 4 чоловік. Весною будівництво продовжили, збудували 2 поверхи, накрили, поштукатурили, вставили вікна двері. В 2010 році будівництво вони закінчили. З ними розрахувався ОСОБА_4. Дружина його приходила туди , проте нічого не робила. Ніякі родичі їм не допомагали, харчувалися вони самі. При розрахунку був борг, але через місць ОСОБА_4 розрахувався повністю. Цеглу на будинок купив батько.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він знає ОСОБА_13. Він неодноразово отримував цеглу на заводі, для кого це цегла він сказати не може. Люди брали цеглу в рахунок зарплати. У нього працює ОСОБА_15, і можливо у нього ОСОБА_4 купив цеглу.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_4 є його сином. Коли син одружився він мав дві машини. Потім він ті машини продав, і ще позичив у нас кошти на будову. Потім ще до позичив 2000 доларів. Другої розписки він вже не писав, а просив дописати до тих раніше позичених коштів. Гроші на даний час ще не повернув. Невістка ніде не працювала і не навчалася. На будові вони не працювала, свати нам не допомагали. Син купив і продав машини ще до весілля.

Свідок ОСОБА_13 пояснив , що цеглу він возив на будову нового будинку до ОСОБА_4 з цегельного заводу з Глинян на прохання батька відповідача .

З звіту про оцінку незакінченого будівництвом жилого будинку ( т.1 а.с. 143-165 видно , що його ринкова вартість станом на 19.06.2013 року становила 305 199,50 грн.

Незавершеність будинку 26,6 %.

Відповідач ОСОБА_4 надав суду копії накладних на придбання цегли ( т.2 а.с. 19-42 ).Згідно цих накладних , виписаних на різні прізвища, протягом 2008 - 2009 років було придбано цегли на загальну кількість 63700 шт. і загальною вартістю 58748.66 грн.

З цього приводу ОСОБА_4 і його батько свідок ОСОБА_3 пояснили , що цю цеглу ОСОБА_3 купляв за свої гроші в робітників Глинянського цегельного заводу Золочівського району , яка була їм виписана в рахунок заробітної плати.

Це в судовому засіданні підтвердив директор заводу свідок ОСОБА_12

Крім цього , відповідач надав суду копії накладних на придбання щебеню за 2008 рік , який використаний під час спорудження будинку ( т.2 а.с. 168-180). Частина цих накладних виписана на батька відповідач , ОСОБА_3, на частині з них є тільки прізвище ОСОБА_3 без вказівки імені.

Вартість цього щебеню становить 13564,40 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні просив врахувати, що цегла і щебінь були придбані за кошти батька відповідача і тому це не є спільним майном подружжя, та врахувати вартість цегли і щебеню та зменшити частку позивачки у спірному будинку.

Однак, суд прийшов до переконання що така матеріальна допомога з боку батька здійснювалась ним в інтересах сім'ї сина, оскільки на той час ніяких непорозумінь між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не виникало.

В матеріалах справи є розписка , написана ОСОБА_4 своєму батькові від 8.01.2009 року у якому вказується , що він позичив у батька 13000 доларів США ( т.2 а.с. 17)..

Сам відповідач і його батько ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснили , що за ці гроші ОСОБА_4 придбав автомобіль БМВ , який потім обміняв на автомобіль "Сітроен Джампа" а відтак продав цей автомобіль за 11 тис. доларів США , а кошти виручені від цієї продажі , використав для будівництва будинку.

Ці кошти не були нажиті під час шлюбу сторін , а тому вони не можуть вважатися спільним майном подружжя.

По курсу Нацбанку України вартість 100 доларів США в 2008 році становила 505 грн. за 100 доларів .

Отже 11 тис. доларів США коштувало 55 500 грн. Тому на цю суму має бути зменшена частка позивачки у будинку.

Так як вартість будинку визначена в сумі 610399 грн., то за мінусом вартості 11 тис. доларів США ( 55500 грн) спільним майном сторін є будівельні матеріали і обладнання , що були використані в процесі будівництва на суму 554899 грн.

Половина від цієї суми становить 277 450 грн.

Але вимога позивачки про визання за нею прапва вланосмті на половтигну жилого будинку не можен бути задоівлена , оскільки у відповідності до ст.331 ч.3 ЦК України до завершенння будівництва ( створення майна) особа вважається власником матеріалів , обладнання тощо , які були використанів в процесі цього будівництва ( створення майна).

Так як новий будинок на день розгляду справи ще не закінчений і не прийнятий в експлуатацію , то за ОСОБА_3 слід визнати право власності лише на будматерілаи і обладнання , які були використані в процесі будівництва.

Оскільки суд виключає з спільного нажитого майна подружжя кошти в сумі 11 тис. доларів США ( що становило 55 500 грн.) , які відповідач позичив у батька , і ці кошти не були спільним мановм подружжя , то спільним майном подружжя є 91 % незавершеного будинку. Тому в цьому будинку позивачці належить 45,5 % будматеріалів і обладнання , що становить 91/200 їх частини.

Що стосується позову ОСОБА_3 про визнання права власності на половину старого будинку і двох земельних ділянок , то оскільки це майно було придбано відповідачем за кошти від продажу двох автомобілів , які були нажиті ним ще до шлюбу з позивачкою , то це майно не є нажитим подружжям і позивачка неправомірно та без достатніх підстав претендує на нього .

Керуючись ст. 209. 212 - 215 ЦПК України, ст. 60, 71 СК України суд, ст. 331 ч.3 ЦК України суд ,

вирішив:

позов задовольнити частково . Визнати що 91 % незавершеного будівництвом жилого будинку в АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 і ОСОБА_3 і визнати за ОСОБА_3 право власності на 91/200 частину будматеріалів і обладнання що були використані в процесі цього будівництва .

В задоволенні решти позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 2775 грн. судових витрат в користь ОСОБА_3

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Б. А. Постигач