РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа №668/14109/15-ц

Пров. №2/668/3755/15

11.12.2015

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

при секретарі Підгрушко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання батьківства.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 1998 року перебув у фактичних шлюбних відносинах, а з 2006 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. З 19.04.1997 року по 01.06.1999 рік ОСОБА_3 була одружена з відповідачем - ОСОБА_2. 07.06.1999 року ОСОБА_3 народила доньку ОСОБА_4, батьком якої в свідоцтві про народження зазначено відповідача. У червні 2015 року позивачу стало відомо, що саме він є біологічним батьком ОСОБА_4. Дитина з народження проживає разом з позивачем, він з дружиною спільно займаюсь її вихованням та утриманням, ОСОБА_4 називає позивача батьком та таким його з народження і вважає.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснила, що вона є матірю дитини, а позивач дійсно являється біологічним батьком ОСОБА_4, донька з народження проживає разом з ними та вважає ОСОБА_1 своїм батьком.

Суд зясувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 19.04.1997 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який 01.06.1999 року було розірвано. 07.06.1999 року у ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_4. Батьком в свідоцтві про народження дитини зазначено ОСОБА_2, оскільки на час її народження не сплинуло десять місяців з дня припинення шлюбу.

ОСОБА_3 з 1998 року фактично проживала разом з ОСОБА_1, а з 2006 року перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб, актовий запис № 356).

Згідно нотаріально завіреної заяви ОСОБА_5 підтверджує той факт, що саме ОСОБА_1 є батьком дитини, на час народження дитини ОСОБА_2 не проживав разом з ОСОБА_3

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що є друзями сімї позивача, дитину знають з народження, дівчинка вважає своїм батьком саме ОСОБА_1 Позивач займається її вихованням та утриманням. З відповідачем не знайомі та ніколи його не бачили.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01.01.2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 КпШС України, при встановлені батьківства суд приймає до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походять від подружжя.

Згідно зі ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

За ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зокрема, зазначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що сукупністю доказів у справі було доведено те, що батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_1, що не спростовується відповідачем (згідно нотаріально завіреної заяви), тому, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 129, 134 СК України, ст. 53 КпШС України, Постанова Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 5-11, 60, 208, 209, 213, 214, 224-226, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внести зміни до актового запису № 318 від 18.11.1999 року про народження ОСОБА_4, а саме: виключити з актового запису відомості про ОСОБА_2 як батька дитини; батьком дитини зазначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України; у графі «прізвище дитини» зазначити «Аврамова»; у графі «по-батькові дитини» зазначити «Кириллівна»; імя дитини залишити без змін.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_8