г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1611/15-ц
Номер провадження 2/213/725/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі : головуючого судді : Мазуренко В.В., при секретарі судового засідання: Гусаровій О.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, представника органу опіки та піклування ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Орган опіки та піклування Виконкому Інгулецької районної у місті ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання права власності в порядку спадкування, встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/10 частину квартиру по вул. Ярославська, 17/59, після смерті батька, оскільки нотаріусом йому відмовлено з тієї причини, що ним не надано оригінали правовстановлюючих документів на майно померлого. Крім того просив встановити факт родинних відносин між ним та померлим батьком.

Позивач та представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позові. Крім того уточнили позов в частині розміру судових витрат, зазначивши 5000 грн за юридичну допомогу та 243,60грн. судового збору.

Відповідач та представник відповідача позов визнали частково, зазначили, що не заперечують проти визнання права власності на 1/10 частину спірної квартири за позивачем. Зазначили, що не вважають себе відповідачем за вимогою про встановлення юридичного факту. Вказали, що не несуть відповідальності, що нотаріусом було відмовлено позивачу, та не з їх вини йому довелось звертатись до суду, тому заперечували проти стягнення з відповідача судових витрат. Також звертали увагу, що розмір витрат на юридичні послуги завищено.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення позову, підтвердили родинні відносини позивача та померлого батька.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування не заперечувала проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов наступного.

06.12.1979р. народився «Бредихин Михаил Васильевич», батьком якого зазначено «Бредихин Василий Яковлевич», мати ОСОБА_10 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства «Бредихин Василий Яковлевич» признан отцом ОСОБА_11, у громадянки ОСОБА_10 (а.с.9)

Відповідно до паспорту позивача його прізвище вказано: ОСОБА_1, 06.12.1979р.н. (а.с.7).

Відповідно до Актового запису про смерть №424 від 27.05.2014р. та свідоцтва про смерть - 27.05.2014р. помер ОСОБА_12 (а.с. 35).

Після смерті ОСОБА_12 залишилась спадщина у вигляді квартири по вул. Ярославська, 17/59 (а.с.47).

Встановлення факту родинних відносин заявника та померлого ОСОБА_12 необхідно для оформлення спадщини (а.с.2).

Сторони по справі не оспорювали та підтверджували, що померлий ОСОБА_12 є рідним батьком позивача.

Відповідно до ст 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином судом встановлено родинні відносини, а саме, що ОСОБА_1, 06.12.1979р.н., син ОСОБА_12 померлого 27.05.2014р.

Позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про прав на спадщину, але отримав відмову, оскільки не надав правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.4,31)

Відповідно до відповіді П,ятої криворізької нот.контори, після смерті ОСОБА_12 була відкрита спадкова справа. Заяви подали позивач та відповідач. Відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді вкладів у банку, на квартиру по вул.. Ярославська, 17/59 не отримувала. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру, оскільки не надав оригінал правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.28,29,30,31). Заповіти померлим не складались (а.с.32-33).

Станом на 31.12.2012р. власниками квартири по вул. Ярославська, 17/59 зазначені: ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_8 (а.с.47), станом на 26.06.2015р. у державний реєстр речових прав дані про власників не внесені (а.с.49).

Відповідач визнала, що померлому за життя належала 1/5 частина вказаної квартира, та визнала, що позивачу в порядку спадкування доводиться половина, тобто 1/10 частина.

Викладеним обставинам відповідають спадкові правовідносини та відносини, що регулюються ст. 370 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оскільки інших спадкоємців немає, відповідач не заперечує проти задоволення позову, оригінал правовстановлюючого документу на житло позивач не має, відповідач не зазначає про те, що його не має, та надала суду його копію, до нотаріуса не надала, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати: 243,60 грн. судового збору, та 4960,80грн. юридичних послуг, що підтверджуються наданими квитанціями на 1000 грн. та 4000грн., стягненню підлягає не 5000грн., а 4960,80грн., що обґрунтована розрахунком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Орган опіки та піклування Виконкому Інгулецької районної у місті ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання права власності в порядку спадкування, встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, 06.12.1979р.н., син ОСОБА_12 померлого 27.05.2014р.

Визнати за ОСОБА_1, 06.12.1979р.н., право спільної часткової власності на 1/10 частину квартиру за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого 27.05.2014р. ОСОБА_12.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 243 грн.60 коп., та витрати на правову допомогу в сумі 4960,80грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення 27.07.2015р.

Суддя: В.В.Мазуренко