ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 липня 2015 року Справа № 174/454/15-ц

п/с № 2/174/228/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Головешко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дорослого сина, який продовжує навчання, третя особа у справі: ОСОБА_3,

У С Т А Н О В И В:

19.05.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що його батьки перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому і народився він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб вони розірвали в установленому порядку у 2008 році, після чого стали проживати окремо один від одного.

Після досягнення ним повноліття, він продовжує своє навчання та навчається у Дніпропетровському національному університеті ім. О. Гончара. Строк його навчання в ДНУ закінчується 30.06.2019 року.

Навчання у зазначеному вище навчальному закладі потребує додаткових витрат на учбовий процес, оплату харчування, оплату гуртожитку, забезпечення одягом, зошитів. Тобто є очевидним, що в зв'язку з навчанням, він потребує від свого батька, відповідача по справі, щомісячної матеріальної допомоги на своє утримання у вигляді аліментів, так як тих коштів, що надає йому мати, ОСОБА_3, третя особа у справі, не вистачає.

Оскільки відповідач є працездатним (працює на підприємстві «Вільногірське скло») та отримує щомісячно заробітну плату, він вважає, що він має можливість надавати йому матеріальну допомогу, в зв'язку з його навчанням, та сплачувати на його користь аліменти на його утримання до закінчення навчання. Стан здоров'я відповідача також дозволяє утримувати з нього аліменти. У відповідача неповнолітніх дітей немає, за виконавчими листами він аліментів або інших обов'язкових виплат на будь-чию користь не сплачує.

Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх. Тобто надання такої допомоги на його утримання в зв'язку з навчанням з боку відповідача, є його обов'язком, який встановлено чинним законодавством України.

Будь-яких інших причин і обставин, які б звільняли відповідача від його обов'язку щодо утримання Сина в зв'язку з навчанням у ДНУ, на цей час не існує.

На підставі зазначеного вище та відповідно до вимог ст. 181, 182, 199 СК України, позивач прохає: стягнути з відповідача на його користь аліменти, в зв'язку з його навчанням у зазначеному вище навчальному закладі, до закінчення навчання або до досягнення ним 23-річного віку, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісяця.

В судове засідання позивач та третя особа не зявилися та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач також в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, проте сам був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судового виклику відповідачу 08.07.2015 р. Згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти винесення заочного рішення у справі, суд на місці ухвалив розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання без поважних причин.

Дослідивши надані у справі письмові докази, а саме: копію паспорту громадянина України, ОСОБА_1, 29.04.1997 р. н.; довідку Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара від 01.04.2015 р. № 236, згідно якої ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денного відділення факультету фізики, електроніки та компютерних систем; копію свідоцтва про народження 29.04.1997 р. ОСОБА_1, батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3; довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 27.05.2015 р., згідно якої ОСОБА_2, 25.08.1974 р. н., зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2; довідку про доходи ОСОБА_1, згідно якої він отримував стипендію за період з вересня 2014 р. по квітень 2015 р. на загальну суму 2980.59 грн.; довідку про доходи ОСОБА_3 за період з січня по червень 2015 р. в виді заробітної плати на загальну суму 20715.80 грн.; копі. аркушів паспорта громадянки України ОСОБА_3, - та оцінивши зазначені докази в їх сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, за наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту невиконання встановленого законом обовязку батьком щодо участі в утриманні дорослого сина, який продовжує навчання.

Відповідач та третя особа у справі мають спільного дорослого сина ОСОБА_1, 29.04.1997 р. н., позивача у справі, який після досягнення повноліття продовжує навчання на бюджетній основі на 1 курсі денного відділення факультету фізики, електроніки та компютерних систем в Дніпропетровському національному університеті ім. О. Гончара, та отримує від своєї матері, третьої особи у справі, матеріальну допомогу, якої йому недостатньо для його утримання, при цьому власних доходів не має, оскільки з січня 2015 р. по квітень 2015 р., згідно наданої довідки стипендію не отримує.

Мати позивача, третя особа у справі, ОСОБА_3, працевлаштована та отримує дохід, в виді заробітної плати, близько 3452.63 грн. на місяць (20715.80 грн.:6).

Відповідач працевлаштований в ТОВ «Вільногірське скло», проте розмір його заробітної плати невідомий.

Даних про стан здоровя сторін та третьої особи сторони не надали, проте, враховуючи, що всі троє є зайнятими особами, суд вважає, що всі троє мають задовільний стан здоровя.

Приймаючи до уваги обгрунтування позовних вимог, що викладені в позовній заяві, відсутність будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, на підставі оцінки наданих та досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд доходить висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд вважає, що дорослий син відповідача, в звязку з продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму дорослому сину, який продовжує навчання.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що аліменти, визначені позивачем у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, відповідають принципам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), і саме в цьому розмірі слід стягувати аліменти з відповідача, враховуючи, що від нього будь-яких заперечень проти позову не надійшло.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керуючись вимогами ст. 88 ЦПК України, п/п 1 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», доходить висновку, що судові витрати у справі слід покласти на відповідача, для чого слід стягнути з нього в дохід держави України судовий збір в розмірі 243.60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 169,212-215, 222-233, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, 25.08.1974 р. н., працюючого в ТОВ «Вільногірське скло», зареєстрованого за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь та утримання ОСОБА_1, 29.04.1997 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрованого за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, в м. Дніпропетровську, який продовжує навчання на 1 курсі денного відділення факультету фізики, електроніки та компютерних систем в Дніпропетровському національному університеті ім. О. Гончара, аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 19 травня 2015 р., і до припинення навчання, тобто до 30.06.2019 р.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір 243.60 грн., за задоволені майнові вимоги (аліменти).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.