АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/5823/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/2204/К/15 суддя Попов В.В.
Категорія 27 (І) Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Соколан Н.О.

за участю: секретаря Горбачевської І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 Аваль» (далі ПАТ «ОСОБА_2 Аваль») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 22117,76 доларів США, що еквівалентно 176787 грн. 76 коп. у рахунок погашення заборгованості, що виникла внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_3 зобовязань за Кредитним договором №014/03-03/2140 від 22.09.2006 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.09.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №014/03-03/2140, згідно якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 53000 доларів США, зі сплатою 12,5% річних строком на 84 місяці, а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти. Разом з тим, в забезпечення зобовязань, взятих на себе ОСОБА_3 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та іншими відповідачами були укладені наступні договори: з ОСОБА_1 Договір поруки №014/03-03/2110/3 від 14.09.2006 року та з ОСОБА_4 Договір поруки №014/03-03/2110/4 від 14.09.2006 року, згідно з якими останні поручились перед Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» за виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань за вказаним Кредитним договором, яких останній не виконав, в результаті чого станом на 04.03.2013 року утворилась вказана вище сума заборгованості.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2013 року позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» задоволено.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» 22117,76 доларів США, що еквівалентно 176787 грн. 76 коп. у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №014/03-03/2140 від 22.09.2006 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» по 589 (пятсот вісімдесят девять) грн. 29 коп. з кожного окремо в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2015 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначила, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення зазначив, що належним чином повідомлені про розгляд справи відповідачі в судове засідання не зявились, проте вона повідомлення про розгляд справи не отримувала, про дату розгляду їй відомо не було. Таким чином суд порушив її право на судовий захист. Вважає, що судом першої інстанції суттєво порушено порядок заочного розгляду справи. Крім того, зазначила, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, прийняв до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, який не є документом первинної бухгалтерської документації, а на думку ОСОБА_1, лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача і не може бути достатньою підставою для стягнення коштів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22.09.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є позивач (а.с.26-39) та відповідачем ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір №014/03-03/2140, згідно умов якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 53000 доларів США, зі сплатою 12,5 % річних строком на 84 місяці, а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти на умовах, визначених у Договорі (а.с.7-8).

Разом з тим, в забезпечення зобовязань за вказаним кредитним договором, між Банком та іншими відповідачами були укладені договори поруки, а саме: з ОСОБА_1 №014/03-03/2110/3 від 14.09.2006 року та з ОСОБА_4 №014/03-03/2110/4 від 14.09.2006 року. Згідно умов зазначених договорів поруки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 поручились перед Банком за виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань за Договором (а.с.10-11).

Відповідач ОСОБА_3 в порушення зазначених норм закону та умов Договору свої зобовязання належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 04.03.2013 року утворився борг в сумі 22117,76 доларів США, що еквівалентно 176787 грн. 76 коп., який складається з тіла кредиту в розмірі 18122,26 доларів США, що еквівалентно 144852 грн. 03 коп., несплачених процентів у розмірі 2718,15 доларів США, що еквівалентно 21726 грн. 17 коп., пені в розмірі 1277,24 доларів США, що еквівалентно 10208 грн. 98 коп. (а.с.12-15).

Відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в порушення умов укладених ними договорів поруки, також не виконано зобовязання ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно положень ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Окрім того, у відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Отже, судом першої інстанції встановлено неналежне виконання відповідачем ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань відповідно до умов укладеного Договору, що передбачає солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача визначеної суми заборгованості, у звязку з чим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо неотримання відповідачем ОСОБА_1 повідомлення про дату та місце розгляду справи, тим самим порушення судом першої інстанції порядку заочного розгляду справи та її права на судовий захист, не приймаються до уваги колегією суду, оскільки вказані порушення процесуального права не призвели до неправильного вирішення пору по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо прийняття судом першої інстанції до уваги наданого позивачем неналежного розрахунку заборгованості, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів відсутності заборгованості перед банком, документів, що підтверджують сплату бодай частини чергових платежів, або ж альтернативного розрахунку заборгованості, який би відрізнявся від наданого суду позивачем, тим самим заявником апеляційної скарги не спростовано існування заборгованості перед банком та її розміру, вказаного позивачем.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена.

Отже, встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції надав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані та відповідно наявності підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, як недоведена, а рішення суду - залишенню без змін на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: