ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 грудня 2015 року справа № 174/876/15-ц

п/с № 2/174/384/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі: Пелипас Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

прокурора Михайленка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє від свого імені та від імені та в інтересах дитини: ОСОБА_4, 05.01.2011 р. н., до ОСОБА_5, про позбавлення батьківських прав, третя особа у справі: виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 29.09.2015 р., позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було укладено та зареєстровано 28 серпня 2010 р. відділом РАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Шлюб між нею та відповідачем розірвано за рішенням Вільногірського міського суду від 22.12.2010 p., яке на цей час набрало чинності. В шлюбі з відповідачем вона завагітніла та вже після розірвання шлюбу судом, в неї народилась дитина, - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач, і яка на цей час мешкає разом з нею за вказаною вище адресою та фактично перебуває на її утриманні.

Крім того, з відповідача на її користь, відповідно до рішення Вільногірського міського суду від 26 грудня 2011 p., мають стягуватись аліменти на утримання їхньої з ним неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача.

Але аліменти відповідач з вересня місяця 2011 р. (аліменти нараховуються з дати подання нею позову до суду) і по цей час жодного разу не сплачував, чим навмисне та систематично порушує права та інтереси дитини і не виконує свої обов'язки батька, які покладені на нього ст. 180 СК України. Станом на 01.09.2015 року заборгованість відповідача по аліментним виплатам становить 30 541 (тридцять тисяч п'ятсот сорок одну) гривну 83 коп.

Крім того, відповідач вихованням доньки не займався взагалі ніколи, її не утримував та коштів на ці цілі не витрачав, аліментів не сплачував та не сплачує, зловживав та продовжує зловживати алкогольними напоями та тютюнопалінням, з моменту реєстрації шлюбу між ними та до реєстрації шлюбу ніде не працював, не працює та працевлаштовуватись не бажає, веде виключно паразитичний, антисуспільний спосіб життя; відповідач неодноразово застосовував до неї фізичне насилля, що і стало підставою для розірвання шлюбу, ображав її висловлюючись на її адресу в присутності дитини грубою нецензурною лайкою, здоров'ям та розвитком дитини відповідач ніколи не цікавився та не цікавиться у цей час, переклавши свої батьківські обов'язки на неї; з дитиною відповідач тривалий час не спілкується та спілкуватися жодного разу не намагався і не намагається, іншим чином інтересу до дитини не виявляє та будь-якого зв'язку з дитиною уникає, в органи у справах дітей з метою реалізації своїх батьківських прав, відповідач по цей день не звертався. Крім того, відповідач схильний до безпідставних проявів насилля та безпідставного застосування фізичної сили у будь-якій ситуації, що він неодноразово й застосовував по відношенню до неї. Більш того, неодноразово, в присутності дитини, відповідач принижував її честь, та людську гідність, висловлюючись на її адресу грубою нецензурною лайкою та ненормативною лексикою. Зі слів самого ж відповідача, їй відомо, що він зловживає наркотичними засобами - гашишем та марихуаною шляхом їх куріння.

Відповідно до ст. 152 СК України, дитина має право на належне батьківське виховання, якого відповідач дитині не надає та цього права дитини не забезпечує, а судячи з його відношення до дитини - просто ігнорує.

Так само відповідач не виконує своїх обов'язків, як батько дитини, які покладені на нього ст. 150 СК України, в частині відсутності з боку відповідача піклування про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Крім того, своєю поведінкою, відповідач перешкоджає нормальному розвитку та вихованню дитини, створив для неї негативний образ чоловіка та батька, надає негативний приклад повсякденної поведінки людини у побуті та спілкуванні із сторонніми людьми із застосуванням фізичного насилля та використанням нецензурної лайки та ненормативної лексики, що виключає можливість спілкування дитини із відповідачем.

На цей час відповідач навмисне ухиляється від спілкування з нею та з дитиною, без поважних на те причин відмовився від будь-якого виконання своїх обов'язків по відношенню до дитини, своїх родинних і батьківських почуттів до дитини не виявляє та не має до дитини жодного інтересу.

На підставі зазначеного вище, та відповідно до вимог ст. 150, 152, 155, 164, 165 СК України, позивачка прохає позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно його малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача на її користь всі зазнані нею судові витрати, пов'язані з розглядом цієї справи в суді.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги та їх обгрунтування, що зазначені в позовній заяві підтримали в повному обсязі. З їх додаткових пояснень витікає, що відповідач не забирав позивачку та дитину з пологового будинку, ніякого інтересу до дитини не проявляв, проте своє батьківство зареєстрував. Разом з відповідачем вони прожили близько двох місяців, після цього близько 3 років позивачка відповідача не бачила, він дитиною не інтересувався, від сплати аліментів також ухилився, внаслідок чого є заборгованість по аліментам на дитину на суму більше 30 тис. грн. Батьки відповідача також перестали спілкуватися з дитиною після розірвання шлюбу з відповідачем

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала копію рішення виконкому Вільногірської міської ради, згідно якого визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки Крістіни.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що згідно досліджених доказів можливо зробити один висновок, що, в інтересах дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав стосовно дитини - ОСОБА_4, оскільки доведено, що відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виховання та утримання своєї дитини.

Малолітня дитина сторін в судовому засіданні не опитувалася, враховуючи її малолітній вік та рівень розвитку, що, на думку учасників справи та суду, не надає можливості їй висловитись, стосовно питання про позбавлення батьківських прав її батька.

Відповідач, ОСОБА_5, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, проте сам був належним чином неодноразово повідомлений про час, дату та місце судового засідання, відповідно до розміщеного оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я" від 29.10.2015 р №86 (1681) та відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України.

Враховуючи думку позивачки та її представника, які наполягали на проведенні судового засідання за відсутності відповідача, який неодноразово не зявляється в судове засідання, та представника третьої особи і прокурора, які підтримали думку сторони позивача, суд, керуючись вимогами ст.ст. 169, 224 ЦПК України, дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності відповідача, з заочним розглядом справи, враховуючи, що відповідач неодноразово не зявлявся в судове засідання та не повідомляв про причини неявки.

Свідок ОСОБА_6, яка є матір'ю позивачки, підтвердила, що відповідач та її дочка спільно проживали у шлюбі 2-3 місяці. Відповідач своє батьківство стосовно доньки - Крістіни не заперечував, хоча під час стягнення з нього аліментів кричав, що треба довести, що Крістіна його донька. Після розірвання шлюбу відповідач перестав інтересуватися дитиною, при цьому йому ніяких перешкод для спілкування з дитиною не було.

Свідок ОСОБА_7, сусідка позивачки, пояснила, що позивачка та відповідач після реєстрації шлюбу спільно проживали 2-3 місяці. Відповідач свою дружину та дитину із пологового будинку з м. Дніпродзержинська не забирав. Відповідача вона не бачила близько 3 років. Зі слів позивачки їй відомо, що відповідач дитиною не інтересується фактично з дня її народження і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Свідок ОСОБА_8, кума позивачки, пояснила, що після весілля вона відповідача не бачила. Зі слів позивачки їй відомо, що відповідач дитиною не інтересується і допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка та відповідач шлюб укладали в 2010 році, спільно прожили близько 2 місяців.

Свідок ОСОБА_9, яка знайома з позивачкою близько 6 років по спільній роботі, а відповідача знає з шкільних років, пояснила, що позивачка неодноразово розповідала їй, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні їхньої спільної дитини. Близько 2 років назад вона (свідок) зустріла відповідача в м. Вільногірську та запитала, як почуває себе його донька Крістіна. Відповідач відповів, що не знає.

Вислухавши сторони, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв'язку, в тому числі письмові, а саме:

- копію паспорта та картки фізичної особи - платника податків гр. ОСОБА_1 (а.с. 4);

- копію довідки-розрахунку, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_5 по сплаті аліментів за період з вересня 2011 року по 01.09.2015 року становить 30541,83 грн. (а.с. 5)

- копію акту обстеження за адресою: АДРЕСА_1, від 09.09.2015 року, згідно якого встановлено, що за даною адресою зареєстровані та проживають: ОСОБА_6 - мати, ОСОБА_1 - донька, ОСОБА_4 - онука, 05.07.2011 р. н.; сусіди підтвердили інформацію про те, що її колишній чоловік ОСОБА_5 за даною адресою не проживає, ніколи не зявлявся, родині матеріально не допомагає, ніякої участі у вихованні своєї неповнолітньої дитини не бере. (а.с. 6);

- копію рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.12.2010 року, справа № 2-1240/10, відповідно до якого шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, який зареєстровано 28.08.2010 року, актовий запис № 83 розірвано; рішення набрало законної сили 15.02.2011 року. (а.с. 7);

- копію свідоцтва про шлюб, відповідно до якого ОСОБА_5, 26.08.1988 р. н., та ОСОБА_10, 05.06.1989 р. н. зареєстрували шлюб 28.08.2010 року, актовий запис № 83; прізвища після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5, ОСОБА_5. (а.с. 8)

- копію свідоцтва про народження 21.01.2011 року малолітньої ОСОБА_4, батьками якої зазначені: ОСОБА_5, ОСОБА_1. (а.с. 9);

- довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 07.10.2015 р., згідно якої ОСОБА_5, 26.08.1988 р. н., зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13);

- довідку від 02.11.2015 року, видану фізичною особою-підприємцем, ОСОБА_11, відповідно до якої ОСОБА_1, з 19.10.2015 року працює продавцем продовольчих товарів, її заробітна плата за жовтень склала 661,08 грн. (а.с. 25)

- копію рішення виконкому Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 09.12.2015 р. № 387/0/7-15, згідно якого орган опіки та піклування визнав доцільним позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки Крістіни,

- суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків щодо утримання та виховання своєї малолітньої дитини.

Суд вважає встановленим, що відповідач, ОСОБА_5, будучи батьком малолітньої дитини, ОСОБА_4, 05.01.2011 р. н., протягом довгого періоду часу, починаючи, фактично, з дня народження дитини, тобто з 05.01.2011 р., по час розгляду справи в суді, свідомо ухиляється від належного виконання своїх батьківських обовязків, стосовно належного виховання та належного матеріального утримання своєї дитини, без будь-яких поважних причин, при цьому повністю самоусунувся від спілкування з дитиною, не інтересується станом її здоров'я, повністю усунувся від матеріального забезпечення дитини, що підтверджується всією сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Згідно ст. 150 СК України: батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобовязані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Суд доходить висновку, що відповідач постійно, протягом тривалого часу, фактично, з дня народження дитини і до цього часу, безпідставно, свідомо, ухиляється від виконання покладених на нього законом батьківських обовязків з виховання та утримання своєї малолітньої доньки Крістіни, що подальше формальне збереження батьківських прав відповідача створює значні перешкоди для облаштування життя його малолітньої доньки, може негативно вплинути на її психічне та фізичне здоровя та правильний духовний та соціально адаптований розвиток, тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки Крістіни.

Вирішуючи питання про призначення малолітній Крістіні опікуна, суд доходить висновку, що, відповідно до ч. 3 ст. 167 СК України, дитину слід залишити під опікування її матері, позивачці у справі, з якою дитина фактично проживає та перебуває на її утриманні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 88 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею судових витрат, в виді судового збору 487.20 грн.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 88, 169, 209 ч.3, 212-215, 222-233, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, 26.08.1988 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, відносно його малолітньої дитини: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, свідоцтво про народження І-КИ № 088515 від 20.10.2006 року, актовий запис № 218, відділу реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Малолітню ОСОБА_4, 05.01.2011 р. н, залишити на піклування її матері, ОСОБА_1, 05.06.1989 р. н., уродженці ІНФОРМАЦІЯ_5, і/к № НОМЕР_1, що мешкає разом з дитиною АДРЕСА_2.

Судові витрати у справі, в виді судового збору у розмірі 487.20 грн., покласти на відповідача, ОСОБА_5, стягнувши з нього на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору, тобто 487.20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його - копію.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається, протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання - копію цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам, третій особі та прокурору.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до відділу ДРАЦС РС Вільногірського міського управління юстиції, Дніпропетровської області.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.