У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Аркада» про захист прав споживача та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 26 травня 2005 року між ним та Акціонерним комерційним банком «Аркада», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «АРКАДА» (далі - ПАТ АКБ «Аркада») укладено договір про вклад (депозит) «Житловий-плюс» № 4119, за умовами якого відповідач зобов'язався прийняти вклад та нарахувати проценти на умовах та в порядку, встановлених договором, а він - передати банку вклад у доларах США з метою подальшого отримання кредитних коштів на умовах, визначених у Положенні АКБ «Аркада» про кредитування. Положення укладеного договору передбачають право вкладника та зобов'язання банку укласти договір про іпотечний кредит в сумі, яка розраховується в доларах США на строк 10 років, виходячи з відсоткової ставки 6 % річних, у разі накопичення загальної суми вкладу, досягнення оціночного коефіцієнту по договору не менше 1.0 та надання до банку не пізніше ніж за три дні до дати закінчення строку дії договору заяви про видачу кредиту, оформленого належним чином висновку про експертну оцінку вартості житла та документів, необхідних для оформлення іпотеки цього житла.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, він звернувся до банку з вимогою про перерахунок вкладу, який останній відмовився перераховувати, у зв'язку з чим просив суд визнати незаконними дії банку щодо невиконання умов договору № 4119 про вклад (депозит) «Житловий-плюс» від 26 травня 2005 року про надання кредитних коштів за договором про іпотечний кредит на строк 10 років, виходячи з відсоткової ставки 6 % річних та зобов'язати банк надати йому кредит в національній валюті на 10 років під 6 % річних у сумі еквівалентній 25 000 доларів США.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до п. 1.5 договору про вклад (депозит) «Житловий-плюс» № 4119, вкладник зобов'язується протягом терміну дії договору за графіком, погодженим п. 1.6, внести на вклад загальну суму коштів у розмірі 25 000 доларів США.

Згідно до п. п. 1.9, 1.10 договору, у разі дотримання вкладником умов вкладу, він має право отримати кошти за договором про іпотечний кредит в сумі, яка розраховується в доларах США на строк 10 років. Максимальна сума кредитних коштів не повинна перевищувати загальну суму внесків на вклад. Нарахування процентів на суму кредиту здійснюється, виходячи з відсоткової ставки у 6 % річних.

Пункт 3.2 договору містить зобов'язання вкладника, в разі направлення коштів вкладу на інвестування житла, не пізніше ніж за 3 дні до закінчення строку дії або дати укладання договору про іпотечний кредит, відкрити у банку поточний рахунок (п. п. 3.2.5); не пізніше ніж за 3 дні до дати закінчення строку дії договору або дати укладання довгору про іпотечний кредит надати до банку оформлений відповідно до Положення АКБ «Аркада» про кредитування висновок про експерту оцінку вартості житла та документи, необхідні для оформлення іпотеки цього житла (п. п. 3.2.6).

Відповідно до п. 6.3 договору у разі, якщо вкладник до закінчення строку дії договору не вніс суму, визначену п. 1.5 цього договору, порушував графік внесення коштів або бажає подовжити термін дії договору, дія договору може бути подовжена на строк, узгоджений сторонами.

Встановивши, що строк дії договору (строк розміщення вкладу) закінчився, вкладник щодо продовження строку дії договору до банку не звертався, положення договору не наділяють правом вкладника отримати кредитні кошти і обов'язком банку їх надати після настання кінцевої дати розміщення вкладу, позивачем допущено порушення договірних умов, а також відхилено пропозиції банку оформити іпотечний кредит в загальному порядку відповідно до Положення ПАТ АКБ «Аркада», суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко