АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2923/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору, -

в с т а н о в и л а :

Прокурор в інтересах ПАТ « Родовід Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21.08.2008 року ВАТ «РОДОВІД БАНК», що перейменовано на ПАТ "РОДОВІД БАНК" та ОСОБА_6 уклали Кредитний договір № Ск-1004-024321/8-2008.

У відповідності до п. п. 1.1.5. Кредитного договору Банк надав Відповідачу споживчий кредит у розмірі 18872,57 грн. строком дії по 21.08.2010 року включно, зі сплатою 0,1% річних за користування грошовими коштами, 2,7% щомісячної плати за обслуговування кредиту, та пеня в розмірі 1% за кожний день прострочки у випадку несвоєчасного погашення заборгованості.

Факт видачі кредиту за Кредитним договором підтверджується випискою з балансового рахунку.

Згідно з п.п. 4.1.8, 4.1.9. Кредитного договору Відповідач зобов'язався щомісяця погашати овердрафт за картковим рахунком, нараховані Банком відсотки за користування овердрафтом за картковим рахунком та/або кредитною лінією за картковим рахунком у строк включно до «15»-го числа місяця, наступного за звітним, щомісяця погашати заборгованість за споживчим кредитом згідно з Графіком у сумі 1296,74 грн., а також остаточно погасити заборгованість за споживчим кредитом в строк, передбачений п. 1.1.5 Договору.

Однак, в порушення умов Кредитного договору Відповідачем не виконане зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів в сумі 1296,74 грн. за Кредитним договором за період з 26.09.2008 по 13.07.2011 роки.

Згідно з п. 4.1.23. Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, сплати процентів, внесення плати за обслуговування споживчого кредиту, відповідач зобовязаний сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1% (одного) процента від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений Тарифами.

Станом на 13.07.2011 року заборгованість за Кредитним договором складає 226384,61 грн., в тому числі - заборгованість за основним боргом по кредиту в т.ч. простроченим - 18082,70 грн., заборгованість по сплаті процентів в т.ч. прострочених - 35,73 грн., плата за управління кредитом в т.ч. прострочена - 12229,44 грн., пеня нарахована згідно умов Кредитного договору - 196036,74 грн.

А тому, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість за Кредитним договором в сумі 226384,61 грн. У випадку недостатності коштів, звернути стягнення на інше майно, що належить відповідачеві ОСОБА_6 на праві власності. Стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь держави судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 18082,70 грн., заборгованості по відсотках 35,73 грн., заборгованості по управлінню кредитом 12229,44 грн., пені 18000 грн., а всього 48347,87 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, так як вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та представника позивача, апелянт ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду в засідання не зявилась повторно без поважних причин, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, колегією суддів за матеріалами справи установлено, що 21.08.2008 року ВАТ «РОДОВІД БАНК», що перейменовано на ПАТ "РОДОВІД БАНК" та ОСОБА_6 уклали Кредитний договір № Ск-1004-024321/8-2008 ( а. с. 4 6).

У відповідності до п. п. 1.1.5. Кредитного договору Банк надав Відповідачу споживчий кредит у розмірі 18872,57 грн. строком дії по 21.08.2010 року включно, зі сплатою 0,1% річних за користування грошовими коштами, 2,7% щомісячної плати за обслуговування кредиту, та пеня в розмірі 1% за кожний день прострочки у випадку несвоєчасного погашення заборгованості.

Факт видачі кредиту за Кредитним договором підтверджується випискою з балансового рахунку, меморіальними ордерами від 21.08.2008 року № 1003_10220 та №1003_10221, а також розпискою від 21.08.2008 року ОСОБА_6 про отримання платіжної картки ( а. с. 12 на звороті, 13 26, 147).

Вказані документи спростовують твердження відповідача про відсутність доказів щодо отримання нею спірних коштів.

Колегія суддів поділяє думку районного суду про те, що він не погоджується із доводами ОСОБА_6 про те, що вона отримала кредитні кошти відповідно до додатку №2 Договору, а саме в сумі 3000 грн., так як кредитна лінія, яка передбачена п. 1.2 Договору, починає діяти за умов повного погашення заборгованості за споживчим кредитом.

При цьому, позивачем надано виписку про рух коштів за карткою ОСОБА_6, відповідно до якої ОСОБА_6 у період 21.08.2008 року було знято готівкові кошти з картки в сумі 17300 грн., надані за кредитним договором.

Крім того, судом установлено, що такі умови не настали, повного погашення заборгованості не відбулось, а тому між Банком та ОСОБА_6 діяли умови Договору, передбачені пунктами 1.1 1.1.10, тобто щодо споживчого кредиту в сумі 18 872,57 грн.

А тому, з урахуванням даних обставин колегія вважає, що судом першої інстанції правильно зазначено, що Договір від 21.08.2008 року № Ск-1004-024321/8-2008 є чинним, а тому умови, визначені в ньому, обовязкові до виконання ОСОБА_6

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, в тому числі сплатити кошти, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п.п. 4.1.8, 4.1.9. Кредитного договору Відповідач зобов'язався щомісяця погашати овердрафт за картковим рахунком, нараховані Банком відсотки за користування овердрафтом за картковим рахунком та/або кредитною лінією за картковим рахунком у строк включно до «15»-го числа місяця, наступного за звітним, щомісяця погашати заборгованість за споживчим кредитом згідно з Графіком у сумі 1296,74 грн., а також остаточно погасити заборгованість за споживчим кредитом до 21.08.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В порушення умов Кредитного договору Відповідачем не виконане зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів в сумі 1296,74 грн. за Кредитним договором за період з 26.09.2008 по 13.07.2011 роки, що підтверджується відповідними виписками з балансових рахунків, а також розрахунком заборгованості.

Також встановлена прострочена заборгованість за кредитом і за процентами.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з п. 4.1.23. Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, сплати процентів, внесення плати за обслуговування споживчого кредиту, сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1% (одного) процента від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений Тарифами.

Колегія суддів вважає, що в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення із відповідача пені в сумі 196036,74 грн., то районним судом вірно зменшено розмір пені відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України в сумі 18000 грн. із розрахунку розміру отриманого кредиту, оскільки він значно перевищує розмір збитків, не відповідає розміру суми отриманого кредиту.

Станом на 13.07.2011 року заборгованість за Кредитним договором складається із заборгованості за основним боргом по кредиту, в т.ч. простроченим - 18082,70 грн., заборгованості по сплаті процентів. в т.ч. прострочених - 35,73 грн., плати за управління кредитом, в т.ч. прострочена - 12229,44 грн., пені 18000,00 грн., а всього 48347,87 грн.

А тому, розглядаючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта є не обґрунтованими та не заслуговують на увагу, а судом першої інстанції, при розгляді спору, було вірно проаналізовано надані сторонами докази та відповідні норми законодавства і враховано їх при ухваленні рішення.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та ухвалено рішення з додержанням положень законодавства, а доводи апелянта у апеляційній скарзі на те, що рішення суду незаконне нічим не підтверджено та не наведено підстави, передбачені ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави змінити рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307 , 308 , 313 , 314, 315 , 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом прокуратури м. Черкаси в інтересах ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :