Справа № 755/1132/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про закриття провадження по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

26 грудня 2014 року ОСОБА_1 направив на адресу Дніпровського районного суду міста Києва скаргу на дії Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про визнання постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Чайки І.В. про відкриття виконавчого провадження від 27 листопада 2014 року за виконавчим листом Дніпровського районного суду міста Києва від 09 грудня 2010 року №2-2027/1-10 неправомірною та скасувати, яка зареєстрована в канцелярії суду 12 січня 2015 року вх.№586.

30 січня 2015 року в судовому засіданні, за ініціативою суду, на розгляд учасників процесу винесено питання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст.205 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні не висловив заперечень щодо закриття провадження у справі, оскільки, як з'ясувалось під час розгляду справи, заявник ОСОБА_1оскаржує постанову Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 27 листопада 2014 року щодо примусового виконання виконавчого листа №2-2027/1-10 виданого 09 грудня 2010 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "УкрСиббанк" 1 134 850,88 грн., однак враховуючи, що заявник ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, його право оскаржити дії державного виконавця в порядку адміністративного судочинства.

Суб'єкт оскарження - представник Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно положень частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи зі змісту поданої скарги та долучених до скарги доказів, 27 листопада 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Чайкою І.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-2027/1-10 виданого 09 грудня 2010 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "УкрСиббанк" 1 134 850,88 грн.

Як визначено у ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як роз'яснено у пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

На підставі статті 8 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

Як зазначено у п. 6 цієї Постанови, інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина четверта статті 82 Закону про виконавче провадження).

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, зважаючи на те, що заявник ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, тому захист прав та інтересів заявника в межах процедури виконавчого провадження має відбуватись з дотриманням вимог ст.82 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням положень статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", ст.ст.2, 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства, ст.15, ч.1 ст. 205, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я