Єдиний унікальний номер (справа №) 216/913/15-ц
Номер провадження у суді 2/216/1201/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 листопада 2015 року місто ОСОБА_1 Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,
секретаря судового засідання Буданцевої О.А.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, надав суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи були сповіщені належним чином, про що свідчить телефонограма надіслана на імя їх представника ОСОБА_5
При цьому судом не приймаються до уваги вимоги клопотання представника відповідачів про відкладення слухання справи через його зайнятість у відрядженні до м. Запоріжжя, оскільки до вказаного клопотання не було додано наказу про таке відрядження відповідно до вимог законодавства, проте, в клопотанні було зазначено по обізнаність цього представника про час та місце розгляду справи.
Згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.
Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки (ч. 3 ст. 27 ЦПК України).
Отже незявлення представника відповідачів в судове засідання та подання ним необґрунтованого клопотання про відкладення слухання справи судом розцінюється як зловживання наданим йому правом на участь у судовому засіданні, а причини його відсутності судом визнаються неповажними.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого і від якого не надходила заява про розгляд справи у його відсутність або якщо вказані ним підстави неявки визнано неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, що регулюють питання виконання зобовязань.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Банк Форум» був укладений кредитний договір №0138/07/05-CLb від 10 липня 2007 року.
Відповідно до умов укладеного договору ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 410000 доларів США строком до 07 липня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13% на рік (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Проте як було встановлено судом, відповідачем умови договору не виконувались.
При цьому за п. 5.3 договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобовязань з повернення сум кредиту, сплаті процентів та інших зобовязань, передбачених п. 3.3 договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує проценти за користування кредитними коштами.
Також судом було встановлено, що у забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 15.05.2013 було укладено договір поруки №3-0073/13/21-Р, відповідно до умов якого ОСОБА_3 як поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання ОСОБА_2 обовязків, які виникли на підставі кредитного договору, а саме повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором (п. 1.1 договору поруки).
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
При цьому за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Так, за умовами договору ОСОБА_2 зобовязана була сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 13% річних, а відповідно до додаткового договору №3 від 10.05.2011 до кредитного договору №0138/07/05-CLb від 10 липня 2007 року у розмірі 14% річних.
Одночасно, за приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
При цьому за ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
Судом встановлено, що за умовами п. 4.1 кредитного договору №0138/07/05-CLb від 10 липня 2007 року у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту та несвоєчасну чи часткову сплату процентів позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,2% за кожен день прострочки платежу, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.
Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.
Отже, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає солідарному стягненню пеня в розмірі пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків - 156288,51 грн.
Крім того за приписами п. 4.4 кредитного договору №0138/07/05-CLb від 10 липня 2007 року за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3 договору позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5000 грн.
Також перевіривши кредитний договір №0138/07/05-CLb від 10 липня 2007 року на відповідність вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла на момент вчинення договору), судом не було встановлено існування такої невідповідності зазначеному Законові, оскільки ОСОБА_2 було в повному обсязі надано інформацію щодо умов кредитування, загальну суму кредитування, переваги та недоліки програм кредитування, а також про валютні ризики, з огляду на що доводи про порушення вимог такого Закону вважаються безпідставними.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За приписами частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
При цьому якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 4 ст. 88 ЦПК). А з огляду на вимоги п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору.
За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення з позовом) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 3654,00 грн.
Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 213, 215-218, 224-233 ЦПК України, ст. ст. 266, 267 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», п. 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Банк Форум» - задовольнити.
Стягнути з з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт Серія АН 899622, виданий Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України Дніпропетровській області 07.10.2010), ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Жовтнева, б. 7, кв. 15, та ОСОБА_3, (паспорт Серія АЕ 034855, виданий Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України Дніпропетровській області 06.02.1996), ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, пр.-т. Миру, б. 7, кв. 25, в дохід держави по 1827 (тисяча вісімсот двадцять сім) грн.. витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Іншими учасниками судового процесу рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Суддя Р.О. Кузнецов