УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до дочірнього підприємства «Старавто» закритого акціонерного товариства «Київстар Дж.Ес.Ем.» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення за лікарняними листами за період непрацездатності та стягнення моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- поновити його на роботі на посаді заступника директора з експлуатації в дочірньому підприємстві «Старавто» закритого акціонерного товариства «Київстар Дж.Ес.Ем.» (далі - ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.») з 31 грудня 2014 року;

- стягнути з ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2015 року до дня поновлення на роботі, виплату по листах непрацездатності з 05 по 31 січня 2015 року, а також моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що його було незаконно звільнено з посади заступника директора з експлуатації ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.» згідно п. 1 ст. 36 КЗпП, остільки угода про припинення трудового договору була підписана ним під моральним тиском й у подальшому він відкликав свій підпис та згоду на звільнення за угодою сторін, а також безпідставно відмовлено в оплаті листків непрацездатності.

З огляду на вказане просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року змінено в частині правового обґрунтування.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.» на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, виключаючи з мотивувальної частини рішення місцевого суду посилання на пропуск позивачем строку звернення до суду, погодився з його висновком про необґрунтованість позовних вимог, та на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), врахував роз'яснення, викладені у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», дійшовши правильного висновку, що звільнення позивача згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП відбулося із дотриманням норм трудового законодавства, на підставі поданої ним власноручно викладеної заяви із зазначенням дати проведення звільнення - 31 грудня 2014 року (а. с. 74, т. 1), та додаткової угоди № 1 до трудового договору.

Відхиляючи доводи позивача про неправомірність його звільнення в період тимчасової непрацездатності, суди попередніх інстанцій обґрунтовано мотивували свої висновки тим, що позивача звільнено з роботи не за ініціативою адміністрації, а за угодою сторін відповідно до ч. 1 ст. 36 КЗпП України, оскільки відповідну заборону розірвання трудового договору з особою під час її тимчасової непрацездатності встановлено ч. 3 ст. 40 КЗпП України лише при умові її звільнення за ініціативою власника або уповноваженого ним органу; при цьому відповідачем правомірно оплачено листок непрацездатності серії АГЗ № 679731, який засвідчував непрацездатний стан ОСОБА_4 з 29 грудня 2014 року по 05 січня 2015 року, оскільки його було відкрито, як первинний, та в період перебування позивача з ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.» у трудових відносинах.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом першої та апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій ухвалених рішень щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року в частині, яка не змінена апеляційним судом, та рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана