Рішення

Іменем України

15 липня 2015. року.

Володимир - Волинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого судді - Канівця Л.Ф.,

за участю секретаря Матасовій О.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі продажу ,-.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу обєктів нерухомого майна від 25 вересня 2014 року недійсними .

Вимоги обґрунтовує тим, що 25 вересня 2014 року між ним від імені якого виступає ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено 4 договори купівлі - продажу , посвідчених приватним нотаріусом Володимир - Волинського районного нотаріального округу Волинської області та зареєстровані в реєстр вчинення нотаріальних дій, торгового центру (Ж 1), загальною площею 2363,6 кв. м ,, адміністративного приміщення (А 2 ), загальною площею 165,7 кв .м , нежитлового приміщення , торгового центру (3 1 ), загальною площею 184,0 кв.м . , земельної ділянки , загальною площею 0,5647 га , які розташовані в м. Володимирі Волинську , по вулиці 20- Липня 8-А ,

Від його імені договори купівлі - продажу укладав ОСОБА_6 , який є чоловіком відповідача ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 діяв на підставі наданої ним довіреності посвідченої 25 лютого 2014 року приватним нотаріусом Володимир - Волинського міського нотаріального округу Волинської області .

25 лютого 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений договір позики , за умовами якого, ОСОБА_6 як позичальник надав позивачу позику в сумі 150 000,00 доларів США під проценти , а він зобовязувався повертати її частинами в розмірі по 5 000,00 доларів США щомісячно до 25.05.2020 року , а в загальному повинен був повернути ОСОБА_6 375 000,00 доларів США суми позики та процентів за користування ними .

Укладення такого договору позики і було зумовлено надання позивачем довіреності від 25 лютого 2014 року ОСОБА_6, згідно якої , він мав право розпоряджатися спірним його нерухомим майном та вчиняти інші дії щодо нього .

Позивачем договір позики від 25.02. 2014 року виконувався належним чином . Кошти ОСОБА_6 він повертав згідно укладеного між сторонами графіка . Так , чергова частина позики в промірі 5 000 доларів США була повернута 25 вересня 2014 року .

24 ,25 вересня 2014 року він звертався до нотаріуса про скасування видану ОСОБА_5 25 лютого 2014 року довіреність . І лише 26 вересня 2014 року приватний нотаріус її скасував .

ОСОБА_5 скориставшись довіреністю продав спірні обєктів нерухомого майна своїй дружина ОСОБА_3 які перебувають у зареєстрованому шлюбі , а відтак спірне майно стало їхньою спільною сумісною власністю .

Він не мав наміру продавати будь кому нежилі приміщення та земельну ділянку . При продажі майна ОСОБА_6 діяв всупереч його волі .

Посилаючись на наведені обставини та обставини зазначені в позовній заяві позивач та його представник просять задовольнити позовні вимоги .

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 позов не визнав, суду пояснив , що ОСОБА_1 з метою продажу вказаних у довіреності та договорах купівлі продажу обєктів надав довіреність ОСОБА_6

25 вересня 2014 року між ОСОБА_6 який діяв на підставі довіреності від 25 лютого 2014 року від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено 4 договори купівлі продажу обєктів нерухомого майна .

При продажі спірного майна ОСОБА_6 діяв відповідно до вимог чинного законодавства .

Посилаючись на наведені обставини та обставини зазначені у запереченні на позов просить в позові відмовити .

Заслухавши пояснення позивача , його представника , представника відповідавча, свідків , перевіривши матеріали справи , суд вважає ,що позов підлягає до задоволення .

Судом встановлено, що згідно довіреності від 25 лютого 2014 року позивач ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_5 бути його представником, користуватися і розпоряджатися ( продавати , обміняти , передавати в заставу та іпотеку , передавати в оренду та найм ,тощо ) від його імені за ціною та на умовах на його розсуд , належними йому на праві приватної власності обєктами нерухомого майна , торгового центру (Ж 1 ), загальною площею 2363,6 кв.м , адміністративного приміщення (А 2 ), загальною площею 165,7 кв.м , нежитлового приміщення , торгового центру (3 1 ), загальною площею 184,0 кв.м . , земельної ділянки , загальною площею 0,5647 га , які розташовані в м. Володимирі Волинську , по вулиці 20- Липня 8-А , та вчиняти всі інші дії, пов'язані з дорученням .

Довіреність посвідчена 25 лютого 2014 року приватним нотаріусом Володимир - Волинського міського нотаріального округу Волинської області в реєстрі за №№ 381 .

На підставі зазначеної довіреності ОСОБА_5 діючи від імені позивача ОСОБА_1 продав належні йому на праві приватної власності обєктами нерухомого майна , торговий центр (Ж 1 ), загальною площею 2363,6 кв.м , адміністративне приміщення (А 2 ), загальною площею 165,7 кв. м , нежитлове приміщення , торгового центру (3 1 ), загальною площею 184,0 кв .м . , земельну ділянку , загальною площею 0,5647 га , які розташовані в м. Володимирі Волинську , по вулиці 20- Липня 8-А ,по договору купівлі продажу від 25 вересня 2014 року своїй дружині відповідачу ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Однак, з метою захисту цивільних прав та інтересів представництва, ч.3 ст.238 ЦК України передбачено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Тобто, законом встановлена заборона вчинення правочину представником від імені особи, яку він представляє у своїх інтересах.

Оспорюваними договорами купівлі-продажу обєктів нерухомого майна набула дружиною ОСОБА_6 ОСОБА_3 під час перебування їх у шлюбі , і буде являтися їх спільною сумісною власність подружжя . Тобто, договір укладено представником у своїх інтересах.

Отже, вчинення правочину, а саме укладення договору купівлі-продажу від імені ОСОБА_1 та продажа майна своїй дружині у своїх інтересах , суперечить вимогам ч.3 ст.238 ЦК України та заборонено законом.

Звертаючись до суду з позовом позивач в позовній заяві на одну із підстав визнання договору купівлі-продажу недійсним посилався на порушення представником ОСОБА_5 вимог закону - продаж нежитлових приміщень та земельної ділянки у спільну сумісну власність подружжя, тобто вчинення правочину у своїх інтересах.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1,3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

У зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25 вересня 2014 року укладений представником ОСОБА_1 ОСОБА_5 у своїх інтересах, що заборонено нормами цивільного законодавства та суперечить вимогам ст..238 ЦК України, тому відповідно до положень ч.1 ст.215, ч.1 ст.203 ЦК України наявні правові підстави для визнання оскаржуваного договору недійсним.

Про те, що договір укладено не в інтересах довірителя, а в інтересах представника підтверджується також наступними обставинами.

Майновий комплекс нежитлових приміщень для позивача є для нього зайняття підприємницькою діяльністю , надання громадянам робочих місць .

Згідно договору - розписки від 25 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_5 150 000 доларів США які зобовязується повернути з відсотками до 25 .05.2020 року з щомісячним погашенням по 5000 доларів США згідно з погодженою відомістю графіком . Забезпечення боргового зобовязання є належне йому спірне нерухоме майно , яке знаходиться в м. Володимирі Волинську по вулиці 20- Липня 8 «а» .

Згідно договору розписки ні одна із сторін не може односторонньо достроково до 25.05. 2020 року розірвати цей договір , за винятком спільного погодження з кожною із сторін .

Із відомості графіка вбачається , що ОСОБА_1 станом на 25.09.2014 року передав ОСОБА_5 5000 доларів США на погашення боргу . Хоча в цей же час ОСОБА_5 продав належне майно позивачу своїй дружині ОСОБА_3

В судовому засіданні свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_8 суду пояснили , що позивач 24,25 вересня 2014 року звертався до приватного нотаріуса Володимир - Волинського міського нотаріального округу про скасування виданої ОСОБА_1 довіреності на імя ОСОБА_6 від 25 лютого 2014 року . Довіреність була скасована лише 26.09.2014 року , після продажу майна .

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив , що він , як приватний нотаріус Володимир - Волинського міського нотаріального округу 25 лютого 2014 року видав довіреність від імені ОСОБА_1 ОСОБА_5 і уповноважив останнього. бути його представником , користуватися і розпоряджатися ( продавати , обміняти , передавати в заставу та іпотеку , передавати в оренду та найм ,тощо ) від його імені за ціною та на умовах на його розсуд , належними йому на праві приватної власності обєктами нерухомого майна , торгового центру (Ж 1 ), загальною площею 2363,6 кв.м , адміністративного приміщення (А 2 ), загальною площею 165,7 кв.м , нежитлового приміщення , торгового центру (3 1 ), загальною площею 184,0 кв.м . , земельної ділянки , загальною площею 0,5647 га , які розташовані в м. Володимирі Волинську , по вулиці 20- Липня 8-А , та вчиняти всі інші дії, пов'язані з дорученням .26 вересня 2014 року дана довіреність по заяві ОСОБА_1 була ним скасована .

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив , що він 25.09.2014 року посвідчував договори купівлі - продажу обєктів нерухомого майна продавця ОСОБА_5 який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 та покупця ОСОБА_3 Повідомлень про те , що виник спір щодо майна ОСОБА_1 до нього не надходило .

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_11 суду пояснили , що в лютому 2014 року ОСОБА_1 позичив в ОСОБА_5 гроші в сумі 150 000,00 доларів США під проценти , і він зобовязувався повертати її частинами в розмірі по 5 000,00 доларів США щомісячно до 25.05.2020 року , а в загальному повинен був повернути ОСОБА_6 375 000,00 доларів США суми позики та процентів за користування ними .

Згідно довіреності від 25 лютого 2014 року позивач ОСОБА_12 уповноважив ОСОБА_5 бути його представником користуватися і розпоряджатися ( продавати , обміняти , передавати в заставу та іпотеку , передавати в оренду та найм ,тощо ) від його імені за ціною та на умовах на його розсуд , належними йому на праві приватної власності обєктами нерухомого майна , торгового центру (Ж 1 ), загальною площею 2363,6 кв .м ,, адміністративного приміщення (А 2 ), загальною площею 165,7 кв. м , нежитлового приміщення , торгового центру (3 1 ), загальною площею 184,0 кв .м . , земельної ділянки , загальною площею 0,5647 га , які розташовані в м. Володимирі Волинську , по вулиці 20- Липня 8-А , вчиняти всі інші дії, пов'язані з дорученням .

На підставі зазначеної довіреності ОСОБА_5 діючи від імені позивача ОСОБА_1 продав належні йому на праві приватної власності обєктами нерухомого майна своїй дружині відповідачу ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_1 мав намір відчужити іншим особам дане майно .

Таких даних судом не встановлено .

Відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що позивач повідомлений про відчуження обєктів нерухомого майна належних позивачу до 25 вересня 2014 року.

Крім того, жодних вимог до вересня 2014 року про несплалату ОСОБА_1 позичених грошей у ОСОБА_5 останнім не заявлялось, незважаючи, що відповідно до умов договору розписки сторони зобов'язувалися погоджувати ці питання .

За таких обставин, суд вважає про задоволення позову та визнання договорів купівлі-продажу обєктів нерухомого майна від 25 вересня 2014 року недійсним

Керуючись ст.ст. 10, 11,60,88,209 , 213, 214, 215,218 ЦПК України, ст. ст. 215,238 ЦК України , суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати недійсним договір купівлі продажу нежитлового приміщення , торгового центру (Ж 1 ), загальною площею 2363,6 кв.м . яке розташоване в м. Володимирі Волинську , по вулиці 20- Липня 8-А , укладений між ОСОБА_1 від імені якого діяв ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений 25 вересня 2014 року приватним нотаріусом Володимир - Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 1805 .

Визнати недійсним договір купівлі продажу адміністративного приміщення (А 2 ), загальною площею 165,7 кв.м . яке розташоване в м. Володимирі Волинську , по вулиці 20- Липня 8-А , укладений між ОСОБА_1 від імені якого діяв ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений 25 вересня 2014 року приватним нотаріусом Володимир - Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 1807 .

Визнати недійсним договір купівлі продажу нежитлового приміщення , торгового центру (3 1 ), загальною площею 184,0 кв.м . яке розташоване в м. Володимирі Волинську , по вулиці 20- Липня 8-А , укладений між ОСОБА_1 від імені якого діяв ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений 25 вересня 2014 року приватним нотаріусом Володимир - Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 1809 .

Визнати недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки , загальною площею 0,5647 га , яка розташована в м. Володимирі Волинську , по вулиці 20- Липня 8-А , укладений між ОСОБА_1 від імені якого діяв ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений 25 вересня 2014 року приватним нотаріусом Володимир - Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 1811

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 1096,20 грн . сплаченого судового збору .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя :/-/-підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.Ф.Канівець