Провадження № 2-6107/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Капітошка І К», Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15.09.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом Приватного підприємства «Капітошка І К», Державної служби інтелектуальної власності України, в якому просила визнати недійсним повністю свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг від 10.11.2011 року, виданого Приватному підприємству «Капітошка І К» та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг від 10.11.2011 року повністю і здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що вона є співавтором, зокрема автором сценарію, таких аудіовізуальних творів як мультиплікаційні фільми "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2" та має авторські права на свій твір.

Також, в обґрунтування своїх вимог, позивачка зазначає, що 11 травня 2004 року їй було видано свідоцтво № НОМЕР_2 про реєстрацію авторських прав на твір "літературний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1".

15.03.2006 року на підставі заявки № 59631 Державною службою інтелектуальної власності України Приватному підприємству «Капітошка І К» було видано Свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг.

Знак для товарів і послуг за Свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.11.2011 року є комбінованим позначенням, що складається зі словесного позначення - назви літературного твору та персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_1», зображення персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також інших незначних художньо-прикладних елементів.

Як зазначає позивачка, на дату подання заявки № m200909572 від 03.08.2009 року знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.11.2011 не міг бути зареєстрований, оскільки такий знак відтворює назву відомого в Україні твору мистецтва, а саме аудіовізуального (мультфільм) твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" та в ньому міститься зображення та назва відповідного персонажу "ІНФОРМАЦІЯ_1" без згоди позивачки як власника немайнових авторських прав на зазначений твір.

Враховуючи те, що Свідоцтво України № НОМЕР_1 від 10.11.2011 року на знак для товарів і послуг не відповідає умовам надання правової охорони та видано з порушенням законодавства, позивачка просить визнати недійсним повністю свідоцтво України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг від 10.11.2011 року.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача Державної служби інтелектуальної власності України у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні відмовити.

Відповідач ПП «Капітошка І К» не направив свого представника в судове засідання. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника цього відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в 1976-1979 роках письменницею ОСОБА_1 і художником ОСОБА_2 був створений літературно-художній персонаж "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Анімаційні фільми "ІНФОРМАЦІЯ_1" та "ІНФОРМАЦІЯ_2", в яких був вперше оприлюднений літературно-художній персонаж "ІНФОРМАЦІЯ_1", створені на кіностудії "Київнаукфільм", відповідно в 1980 та 1989 роках, що підтверджується листом Української кіностудії анімаційних фільмів № 146 від 30.09.2003 року (а.с. а.с. 12-13).

Відповідно до чинного на той час законодавства - ст. 483 ЦК УРСР авторське право на кінофільм належало підприємству, яке здійснило зйомку, а авторові сценарію, художнику - постановникові та авторам інших творів, які увійшли складовою частиною у фільм, належало авторське право кожному на свій твір.

Тому авторські майнові права на фільм належать кіностудії "Укранімафільм" (правонаступник кіностудії "Київнаукфільм"), а автору сценарію ОСОБА_1 належить авторське право на свій твір.

Відповідно ст. 437 ЦК України, ч. 2 ст. 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права", авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

Одночасно ч. 5 ст. 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах.

Позивачка, користуючись своїм правом на реєстрацію авторських прав зареєструвала свої авторські права у Державному департаменті інтелектуальної власності і отримала відповідне свідоцтва, а саме: на ім'я ОСОБА_1 видано свідоцтво про державну реєстрацію авторського права на твір від 11 травня 2004 року № НОМЕР_2 - Літературний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1".

12 жовтня 2011 року Державний департамент інтелектуальної власності на підставі заявки № m200909572 від 03.08.2009 року на реєстрацію знака для товарів та послуг видав свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак для товарів та послуг для 32, 35, 40 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг на ПП «Капітошка і К», зареєструвавши, таким чином, як знак для товарів та послуг відомий в Україні літературний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1", а саме, - зображення та власну назву персонажу "ІНФОРМАЦІЯ_1" без згоди власника авторського права.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази суд вважає їх достатніми для визначення того, що літературний твір та персонаж «ІНФОРМАЦІЯ_1» є добре відомими в Україні, а тому посилання відповідачів суд вважає обгрунтованими.

Крім того, як встановлено судом, 11 травня 2004 року Державним департаментом інтелектуальної власності були засвідчені авторські права позивачки шляхом видачі відповідного свідоцтва.

Згідно з п. "б" ст. 4.3.2.2. "Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг", затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28.07.1995 року № 116, при проходженні експертизи заявка на реєстрацію знака для товарів га послуг перевіряється, чи не відтворює заявлене позначення назви відомих (добре знаних) в Україні творів науки, літератури і мистецтва або цитати і персонажі з них без згоди власників авторського права.

Разом з тим, судом було встановлено, що знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.11.2011 відтворює назву відомого в Україні твору мистецтва, а саме аудіовізуального (мультфільм) твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" та в ньому міститься зображення та назва відповідного персонажу "ІНФОРМАЦІЯ_1", авторські права на який належать позивачці, не були відомі закладу експертизи під час проведення експертизи заявки, за якою було видане свідоцтво України № НОМЕР_1 від 10.11.2011 на знак для товарів і послуг, оскільки Державна служба не має будь-яких організаційних та технічних можливостей проводити співставлення позначень та літературних і художніх творів.

Також, судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2010 року визнано та не оспорювалось, що літературний твір та персонаж "ІНФОРМАЦІЯ_1" є добре відомим в Україні, а тому посилання позивачів є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг", передбачено, що не реєструються як знаки позначення, які відтворюють, зокрема, назви відомих в Україні творів науки, літератури і мистецтва або цитати і персонажі з них, твори мистецтва та їх фрагменти без згоди власників авторського права або їх правонаступників.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 438 та ст. 439 ЦК України, автору твору належить право на недоторканість його твору, а також право протидіяти будь-якому перекручуванню, спотворенню або іншій зміні твору чи будь-якому іншому посяганню на твір.

Згідно зі ст.ст. 440, 443 ЦК України, ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права", до майнових прав автора належить виключне право на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл або забороняти використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами іншими особами.

Відповідно до ст. 441 ЦК України, використання твору є його відтворенням будь-яким способом та у будь-якій формі, а також інші дії, встановлені законом.

Як вбачається з матеріалів справи, дозвіл на використання твору - зображення літературно - художнього персонажу "ІНФОРМАЦІЯ_1", в тому числі, на реєстрацію знака для товарів та послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, позивачка не давала і іншого відповідачкою доведено не було.

Проте, Державним департаментом інтелектуальної власності було зареєстроване як знак для товарів та послуг комбіноване позначення, яке відтворює назву відомого в Україні твору літератури та персонажу з нього без згоди власників авторського права на твір, і видане свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак для товарів та послуг.

Згідно зі ст. 499 ЦК України права на торговельну марку визнаються недійсними з підстав, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг", правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони.

Пунктом "а" ч. 1 ст. 19 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" передбачено, що свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони.

Крім того, відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 19 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг", в разі, якщо видача свідоцтва, в результаті подання заявки, була здійснена з порушення прав та законних інтересів інших осіб, таке свідоцтво може бути визнано у судовому порядку повністю недійсним.

Враховуючи викладене та те, що була здійснена реєстрація спірного знаку, який не відповідає умовам надання правової охорони, встановлених ст. 5 та ст. 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг", а також порушені права позивачки при цьому, то Свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг від 10.11.2011 року, видане Приватному підприємству «Капітошка І К» підлягає визнанню недійсним.

Керуючись ст.ст. 438, 439, 440, 441, 443 ЦК України, Законом України "Про авторське право і суміжні права", Законом України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг", Правилами складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28.07.1995 року № 116, ст. ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати недійсним повністю свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг від 10.11.2011 року, видане Приватному підприємству «Капітошка І К».

Зобов`язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості про визнання недійсним повністю свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг від 10.11.2011 року, видане Приватному підприємству «Капітошка І К», до Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнути з Приватного підприємства «Капітошка І К» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: