Справа № 205/80/15-ц
Провадження № 2/204/1601/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Данілян Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що між ним та відповідачем по справі був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВВ/8216106, згідно умов якого було застраховано транспортний засіб ОСОБА_2 Оутлендер, д.р.н. АЕ 9668 ДМ. 17.06.2009 року відповідач керуючи вищезазначеним транспортним засобом скоїв зіткнення з автомобілем Хонда СRV, чим порушив ПДД. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2009 року № 3-2375/2009 відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з рішенням господарського суду м. Києва від 10.09.12р. у справі № 5011-45/8858-2012 з позивача було стягнуто на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» відшкодування шкоди в порядку регресу 16 632,51 грн. Вищезазначена ДТП сталося з вини відповідача. Позивач виплатив суму страхового відшкодування потерпілій особі. В зв'язку із тим, що відповідач не повідомив позивача про настання страхової події на протязі трьох робочих днів та після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди, тому просить стягнути вищезазначену суму з відповідача.

В судовому засіданні позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судовому засіданні не зявився , про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Згідно до ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду м. Києва від 10.09.2012 року по справі № 2011-45/8858-2012 встановлено, що 17.06.2009 року у місті Дніпропетровську сталося ДТП за участю застрахованого автомобіля відповідача ОСОБА_2 Оутлендер, д.р.н. АЕ 9668 ДМ під керуванням водія ОСОБА_1 Факт ДТП підтверджується довідкою ДАІ від 17.06.2009 року № 003414. Внаслідок ДТП застрахований автомобіль отримав пошкодження. Автомобіль потерпілої був застрахований ПАТ «СК «АХА Страхування», яка на підставі страхового акту від 01.07.2009 року № 2252-а/0803-001, здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 16 632,51 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому зазначені обставини доказуванню не підлягають.

Згідно з рішенням господарського суду м. Києва від 10.09.2012 року по справі № 2011-45/8858-2012 з позивача на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» було стягнуто 16 632,51 грн. (а.с. 7-8). Внаслідок чого, у позивача виникло право вимоги страхового відшкодування.

Судом встановлено, що згідно полісу ВВ/8216106 від 07.07.2008 року цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована у Страховій Компанії «Оранта», забезпеченим транспортним засобом згідно якого є автомобіль ОСОБА_2 Оутлендер, д.р.н. АЕ 9668 ДМ. Строк дії договору з 08.07.2008 до 07.07.2009 року (а.с. 5-6).

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.200*9 року по справі № 3-2375/2009 встановлено, що ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем ПДД, в звязку з чим відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності на підстав ст. 124 КУпАП (а.с. 9).

Позивачем на підставі рішення господарського суду м. Києва було сплачено на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» 16 632,51 грн. суму страхового відшкодування та 1 609,50 грн. судового збору, а всього разом 18 242,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 76182 від 12.12.2012 року (а.с. 10).

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За прписами ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно правил статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, суд зазначає, що після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п.п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно п.п.38.1, 38.1.1. ґ) ст. 33 вищезазначеного закону - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

При цьому, судом врахований зміст Постанови Судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року, в якій визначено, зокрема наступне.

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції вищенаведених норм матеріального права, судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України виходять із такого.

1 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зазначеним Законом були визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).

Згідно із підпунктом 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Однак, із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" змін у статтю 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Проте, відповідні зміни до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Однак, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

При цьому, судом враховано, що відповідно до положень ст. 60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи, що відповідач не виконав обовязки передбачені статтею 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не повідомив страховика про настання ДТП у строк передбачений законом, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі у вигляді судового збору належить стягнути на користь позивача з відповідача у розмірі 243,60 грн.

На підставі ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування, ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись ст.ст. 10, 58-61, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву відкритого акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) на користь відкритого акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» (10032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, ) в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 16 632,51 грн. (шістнадцять тисяч шістсот тридцять дві гривні, 51 копійка).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) на користь відкритого акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» (10032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, ) судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні, 60 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез