Справа № 461/3759/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/5036/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Гірник Т.А.

суддів Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар Глинський О.А.

з участю представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника стягувача Галицької районної адміністрації ОСОБА_4

заінтересованих осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 8 червня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про зупинення стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою про скасування виконавчого листа №2-108/11 від 11.03.2015 року, як такого, що виданий помилково та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2015 року щодо демонтажу гаражу, крім його стін та про стягнення судового збору на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради.

Заявою від 15.05.2015 року просив зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-108/11, виданого Галицьким районним судом м .Львова 11.03.2015 року, до набрання законної сили судового рішення у справі №461/3759/15 за скаргою на постанову державного виконавця Галицького відділу ДВС Львівського МУЮ про відкриття виконавчого провадження та його заявою про визнання виконавчого листа №2-108/11 таким, що не підлягає виконанню.

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 8 червня 2015 року заяву задоволено частково та вирішено у порядку забезпечення позову зупинити стягнення на підставі виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова №2-108/11, датованого 16.11.2012 року .

Ухвалу суду оскаржено Галицькою районною адміністрацією в особі голови ОСОБА_7 Вважає її такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує на те, що 11.03.2015 року Галицьким районним судом м. Львова були видані виконавчі листи, які 20.03.2015 року були скеровані до Галицького ВДВС. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд унеможливив виконання судового рішення від 21.03.2013 року. Внісши виправлення у виконавчий лист суд надав право Галицькій адміністрації повторно звернутись із заявою про видачу виконавчих листів. Однак з наявністю оскаржуваної ухвали, Галицька адміністрація позбавлена можливості реалізувати право на предявлення виконавчих листів до виконання.

З наведених підстав, просить ухвалу скасувати.

При розгляді справи за апеляційною скаргою представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала. В підтримання апеляційної скарги висловились заінтересовані особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Останні просять врахувати, що протягом 2-х років не виконується судове рішення. ОСОБА_2 як боржником вишукуються для цього різні можливості, що впливає на порушення їх прав, як заінтересованих осіб у справі за позовом Галицької районної адміністрації про демонтаж самовільно спорудженої будівлі.

Представник заявника просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Інші учасники в судове засідання не з"явились, належним чином повідомлені про дату розгляду справи за апеляційною скаргою. Незважаючи на клопотання ОСОБА_2 про відкладення справи по причині перебування у відпустці і на лікуванні за межами Львова, розгляд справи необхідно продовжувати. При цьому враховуються вимоги ч.1 ст. 303-1 ЦПК України, якою визначено строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом 15 днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду, а також явка представника ОСОБА_2 в судове засідання, а також відсутність доказів перебування останнього на лікуванні. Тому колегія суддів можливим розгляд справи у її відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на встій території України а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, інші виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Звертаючись в суд з відповідною заявою про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №2-108/11 заявник вказував на те, що такий лист не підлягає виконанню, у звязку із закінченням строку предявлення його до виконання та посилався на ч.3 ст. 369 ЦПК України.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, містить ч.4 ст. 369 ЦПК України, згідно з якою суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом ч. 3 ст. 369 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Таким чином, ч. 3 ст. 369 ЦПК України передбачено право суду зупинити стягнення за виконавчим листом лише до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, та випадки, коли є можливим зупинити виконавче провадження, передбачені ст.ст. 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження». Вирішення питання про зупинення виконавчого провадження покладено на державного виконавця.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за змістом п.4 ст. 37 зазначеного закону обставинами за яких виконавче провадження підлягає обов»язковому зупиненню є, в тому числі, - зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Судом в порушення зазначених вище положень вирішено питання по заяві заявника з порушенням норм процесуального права та порушенням норм матеріального права.

Суд не звернув увагу на наявність спеціальної норми, яка регламентує зупинення стягнення за виконавчим документом та чомусь ототожнив це питання з питанням забезпечення позову та керувався положеннями, якими врегульовано саме забезпечення позову, які не можуть застосовуватись в даному випадку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково. Оскаржувана ухвала винесена з порушенням порядку, встановленого для вирішення питання,тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 8 червня 2015 року про зупинення стягнення скасувати. Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Суддя