Справа № 195/1424/15-ц
07.12.2015 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Кондус Л.А., при секретарі - Горват Н.Є., за участю: прокурора Цвєткова А.В., представника позивача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа: Орган опіки та піклування - Томаківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він є батьком малолітньої ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачка ОСОБА_2 є її матір'ю. На протязі 2012-2013 років він проживав однією сім'єю з відповідачкою. Проживали вони разом в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності його батькові ОСОБА_4 та йому на підставі свідоцтва про право власності. Шлюб між нами не реєструвався.
Позивач зазначає, що на теперішній час сімейні відносини між ним та відповідачкою припинилися, вона добровільно залишила їх спільне місце проживання і виїхала, навіть не сповістивши його куди саме. При цьому дитина була покинута нею під піклування його та його батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4. З того самого часу відповідачка жодним чином не приймає участь в догляді за дитиною, її вихованні та утриманні. За допомогою його батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 він дбає за дитиною, забезпечує її харчуванням та одягом, займається вихованням та лікуванням в разі потреби. Дитина перебуває на обліку в дитячій поліклініці за місцем його проживання.
В порушення статті 150 Сімейного кодексу відповідачка ніколи не навідувала дитину за місцем її проживання, не турбується про стан здоров'я дитини та спосіб її життя, не виявляє навіть бажання приймати участь у вихованні дочки.
Позивач зазначає, що бездіяльність відповідачки по відношенню до дитини та неповідомлення нею про своє місце перебування він розцінює як ухилення від виконання матір'ю своїх батьківських обов'язків.
Відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. За цією ж адресою зареєстровано і дочку. При навідуванні ним місця реєстрації відповідачки в с.Мирове виявилося, що за адресою, зазначеною як місце реєстрації позивачки, знаходиться належний їй на праві власності житловий будинок, який фактично повністю зруйнований і взагалі не є придатним для житла. Таким чином, дитина, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактично не має житла.
В той же час без згоди матері він не має можливості зняти дочку з реєстрації та зареєструвати за місцем його проживання, оскільки, відповідно до п. 2.3, 3.5 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077, на вчинення цих дій потрібна згода другого з батьків:
2-4... «При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним.
3.5 .. .Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.»
За таких обставин він не має можливості надати суду довідку про реєстрацію дитини разом з ним. Але факт проживання дитини з ним підтверджується актом від 12.08.2015 року, складеним комісією Центру обслуговування абонентів № 11 МКП «Основаніє».
Факт проживання дитини з ним та не проживання разом з ними відповідачки ОСОБА_2 встановлено рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2015 року по справі № 195/914/15-ц пр.№ 2/195/903/15 за його позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, яка є матір'ю позивача та представляє його інтереси за довіреністю 50АА6708870, виданої 31.03.2015 року , посвідченої нотаріусом нотаріального округу м.Корольов Московської області РФ, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, а також додала, що мати малолітньої дитини, з моменту її зникнення жодного разу не з'явилася до дитини та навіть не зателефонувала, тобто зовсім не бере участі у розвитку та вихованні дитини, повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Представник позивача, яка є бабою дитині, разом зі своїм чоловіком дідом дитини доглядають та виховують малолітню ОСОБА_3. Але вони не мають змоги оформити будь які документи та реєстрацію стосовно дитини, оскільки скрізь потрібно документи матері дитини, вони не можуть навіть оформити дитину в дитячий садок.
Прокурор не заперечує проти позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки вона як мати не виконує своїх батьківських обов'язків, що підтверджується відповідними доказами, доданими до матеріалів справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - шляхом публікації про виклик останньої в судове засідання в газеті «Вісті придніпров'я» № 94 (1689) від 26.11.2015 р., оскільки судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача: АДРЕСА_2, за якою вона не проживає, про що свідчить поштовий конверт, повернутий поштовим вузлом зв'язку як не вручений. Про причини неявки суду відповідач не повідомила, письмових заперечень суду щодо позову не надала.
За таких обставин, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Томаківської райдержадміністрації Матюхіна М.Л. проти даного позову не заперечує.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача та представника позивача у даній справі. Їй відомо, що після народження дитини відповідачка ОСОБА_2 була з дитиною лише один місяць, не бере участь в утриманні та вихованні дитини, дитину утримують та виховують дід з бабою, при цьому додала, що батько малолітньої - позивач у даній справі, заробляє та присилає кошти на утримання дитини.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона є хрещеною матір'ю малолітньої ОСОБА_3. Їй відомо, що дитину виховують баба з дідом після того як ОСОБА_2 - відповідач у справі, народила цю дитину, а через місяць ОСОБА_2 зникла і її ніде не можуть знайти. Вона добре спілкується з батьками позивача, з позивачем та з дитиною.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, враховуючи думку прокурора, та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі проживали разом однією сім'єю, але шлюб не реєстрували.
Сторони у справі мають спільну дитину ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого повторно 15.09.2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Томаківського РУЮ у Дніпропетровській області, де батьками дійсно зазначені сторони у справі: батько - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_2.
Факт проживання дитини з позивачем та не проживання відповідачки разом з ними підтверджується копією рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2015 року, ухваленого по справі № 195/914/15-ц (провад.№ 2/195/903/15) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. Вказане рішення набрало законної сили 25.08.2015 року.
Частиною 3 ст.61 ЦПК України передбачено, що «Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».
Факт проживання дитини ОСОБА_3 з народження разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом від 12.08.2015 року, складеним комісією Центру обслуговування абонентів № 11 МКП «Основаніє».
Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до вказаної статті Сімейного кодексу України позивач і звернувся до суду з даним позовом.
Підставою позбавлення батьківських прав, як зазначає позивач є те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню їхньої дитини.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.
Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Все вищезазначене свідчить про те, що мати ОСОБА_2 дійсно самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. ст.12 Закону України «Про охорону дитинства».
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки матері дитини, свідоме нехтування нею своїх обов'язків.
Враховуючи вищевказане, суд з'ясував, що відповідач ніяких дій, щодо утримання та виховання своєї дитини не проводить, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки ОСОБА_3, дитина проживає з батьком, який є позивачем у даній справі, та перебуває повністю на утриманні батька та на утриманні його батьків.
У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України « за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі».
Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Таким чином, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, викладені обставини дають суду підставу задовольнити позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав.
Відповідно до ст.88 ЦПК України cтороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто на користь позивача необхідно стягнути судовий зір в сумі 487, 20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 7, 15, 60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 150,155, 164-166, 180-182 Сімейного Кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки село Мирове Томаківського району Дніпропетровської області.
Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.10.2015 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487, 20 грн.
Направити рішення суду, після набрання ним законної сили, за місцем реєстрації народження дитини - до відділу ДРАЦС Томаківського районного управління юстиції реєстраційної служби у Дніпропетровській області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/ Л. А. Кондус

З оригіналом згідно: Суддя Л.А.Кондус