16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Перчунівська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області, про встановлення нікчемності заповіту,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 липня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - Перчунівська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області, про встановлення нікчемності заповіту.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона тривалий час проживала з ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а з
23 серпня 2007 року − у зареєстрованому шлюбі. У листопаді 2012 року йому поставили діагноз рак шлунку четвертої стадії. 25 березня 2013 року його сестра, ОСОБА_7, та племінник, ОСОБА_5, впевнили його у швидкому одужанні в разі переїзду у смт. Арбузинку Миколаївської області та перевезли його туди. ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона дізналася, що 25 березня 2013 року її чоловік склав заповіт на племінника, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області - ОСОБА_8 Посилаючись на те, що секретар виконкому не мав необхідного обсягу повноважень для посвідчення заповіту, позивачка просила визнати зазначений заповіт нікчемним.
Справа розглядалась судами неодноразово.
Останнім рішення Добровеличівського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено. Встановлено нікчемність заповіту ОСОБА_6, посвідченого секретарем виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличівського району Кіровоградської області - ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за
№ 08. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 9 109 грн 40 коп.
Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 15 липня

2015 року рішення Добровеличівського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 липня 2015 року та залишити в силі рішення Добровеличівського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2015 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із висновку судово-технічної експертизи від 23 березня 2015 року № 66/2237, зокрема те, що відтиск круглої гербової печатки на рішенні виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличівського району Кіровоградської області «Про затвердження розпорядження сільського голови від 29 грудня 2010 року № 62» нанесений не у той час, яким датовано документ, а в період з 01 березня 2014 року по 03 травня 2014 року; відтиск круглої гербової печатки на розпорядженні голови Перчунівської сільської ради Добровеличівського району Кіровоградської області «Про покладання обов'язків за вчинення нотаріальних дій від 19 листопада 2010 року № 42» нанесений не у той час, яким датовано документ, а після 08 серпня 2013 року.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що висновок судово-технічної експертизи спростовує доводи відповідача та показання свідка

ОСОБА_8, що остання при посвідченні заповіту від 25 березня 2014 року діяла на підставі розпорядження голови Перчунівської сільської ради Добровеличівського району Кіровоградської області «Про покладання обов'язків за вчинення нотаріальних дій від 19 листопада 2010 року № 42», яке було затверджене рішенням виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області «Про затвердження розпорядження сільського голови від 29 грудня 2010 року

№ 62», оскільки на той момент зазначеного розпорядження не існувало.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 тривалий час проживала з ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а з 23 серпня 2007 року − у зареєстрованому шлюбі.

25 березня 2013 року сестра ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та його племінник - ОСОБА_5 впевнивши його у швидкому одужанні від хвороби за встановленим діагнозом, перевезли його у смт. Арбузинку Миколаївської області.

Того ж дня він склав заповіт на ОСОБА_5, який посвідчила секретар виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Пред'являючи позов, ОСОБА_4 посилалась на те, що секретар виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_8 не мала необхідного обсягу повноважень для посвідчення заповіту.

Частиною 1 ст. 1257 ЦК України встановлено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до п.п. 5 п. «б» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, державна реєстрація актів цивільного стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад).

Згідно з ч. 6 ст. 59 зазначеного Закону виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку, встановили, що секретар виконкому Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області - ОСОБА_8 мала повноваження по вчиненню нотаріальних дій визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законом України «Про нотаріат».

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 липня 2015 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 липня

2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Перчунівська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області, про встановлення нікчемності заповіту залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко