Справа № 445/1462/15 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/783/6754/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Ніткевич А.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника ОСОБА_2-ОСОБА_3, представника ПП "Макро-Маркет" ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 08 вересня 2015 року по справі за позовом Приватного підприємства "Макро Маркет" до Державної виконавчої служби України, Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 08 вересня 2015 року заяву Приватного підприємства "Макро Маркет" про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на будівлю їдальні (літ. "Б") на 450 місць, загальною площею 2380 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, Золочівський район, м. Золочів, вул. Кармелюка, 12.

Заборонено Державній виконавчій службі України, ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, адреса: 43000, м.Луцьк, вул.Кравчука, 46Д/42, будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії щодо будівлі їдальні (літ. "Б") на 450 місць, загальною площею 2380 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, Золочівський район, м.Золочів, вул. Кармелюка, 12 до вирішення позову по суті.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2. Вважає її такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що ухвала про накладення арешту на нерухоме майно винесена в немайновому спору, що напряму суперечить нормам ЦПК України та нормам ст.152 ЦПК України. Також вважає, що ухвала суду не відповідає принципам співмірності та обгрунтованості, а застосовані заходи забезпечення позову не враховують характеру спірних правовідносин та законних інтересів сторін. В апеляційній скарзі просить ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 08 серпня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити Приватному підприємству "Макро Маркет" у вжитті заходів забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вказана Правова позиція наведена і в Постанові № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Крім того, в п. 4 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, в серпні 2015 року позивач - Приватне підприємство "Макро Маркет" звернувся в суд з позовом до Державної виконавчої служби України, Державного підприємства "Інформаційний центр" "Міністерства юстиції України", ОСОБА_2 про визнання недійсними електронні торги стосовно арештованого майна, які відбулися 06 травня 2015 року по лоту №60167, а також про визнання протиправними та скасування протоколу проведення електронних торгів від 07 травня 2015 року №79055. Майном, стосовно якого проводилися згадані електронні торги та вжито заходи забезпечення позову є будівля їдальні (літ "Б") на 450 місць, загальною площею 2380 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, Золочівський район, м. Золочів, вул.Кармелюка, 12.

Враховуючи суть спору, зміст позовних вимог, підстави позову та обставини справи, беручи до уваги обгрунтування та аргументованість позивачем заяви про забезпечення позову, вид забезпечення позову, зазначені у заяві причини необхідності забезпечення позову, суд прийшов до вірного висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На думку колегії суддів у разі невжиття заходів виконання можливого рішення суду про задоволення позову буде суттєво утруднене чи неможливе.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність оскаржуваної ухвали нормам ЦПК України спростовуються заявою позивача про забезпечення позову, у якій останній зазначає причини, у зв"язку з якими, на його думку, потрібно забезпечити позов, а також міститься обґрунтування необхідності застосування зазначених у заяві видів забезпечення позову.

На думку колегії суддів зазначені в оскаржуваній ухвалі суду заходи забезпечення позову виходять саме із суті позовних вимог і не виходять за межі останніх.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 08 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_5