Справа № 487/8856/15-ц
Провадження № 2-н/487/1480/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Разумовська О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Суднобудівний завод імені 61 комунара» нарахованої але не виплаченої заробітної плати, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

27.11.2015 ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Суднобудівний завод імені 61 комунара» нарахованої але не виплаченої заробітної плати у розмірі 33750,65 гривень, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 05.10.2015 року по день фактичного розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням терміну її виплати у розмірі 3781,58 грн., моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.

30.11.2015 матеріали зазначеної заяви передані на розгляд судді відповідно до ст. 11-1 ЦПК України.

Відповідно до ст.. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

З наданих суду письмових матеріалів встановлено, що стягувачем предявлено вимоги про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати у розмірі 33750,65 гривень, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 05.10.2015 року по день фактичного розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням терміну її виплати у розмірі 3781,58 грн., моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.

В той же час стягувачем не додано до заяви довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату (що б вказувало на безспірність вимог стягувача).

Із заяви та поданих документів вбачається спір про право, оскільки неможливо зробити однозначний висновок, з чого саме складається заборгованість організації перед працівником та встановити остаточну суму заборгованості, що підлягає стягненню.

За такого, суд приходить до висновку про необхідність відмови в прийнятті заяви, оскільки з наданих до суду документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100, ст. 101 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Суднобудівний завод імені 61 комунара» нарахованої але не виплаченої заробітної плати, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, моральної шкоди відмовити.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення пятиденного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Г. Разумовська