У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., НагорнякаВ.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Сумбуд», третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Канівець Людмила Олексіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності на Ѕ частину квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 3 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому посилалася на те, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_5, а саме 6 грудня 2010 року вони уклали договір купівлі-продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 83,3 кв. м., житловою площею 36,1 кв. м. Квартира зареєстрована за сторонами в рівних частках по Ѕ частині за кожним, як приватна спільна часткова власність. 19 серпня 2014 року шлюб між ними розірвано. Відносно користування квартирою виникли суперечки, оскільки відповідач перешкоджає їй користуватися її власністю (частиною квартири), змінив замок, ключ їй не надав, до квартири не впускає.

У зв'язку з цим позивач ОСОБА_4 просила вселити її у квартиру АДРЕСА_1 як співвласника за договором купівлі-продажу від 6 грудня 2010 року.

У березні 2015 року ОСОБА_5 подав зустрічний позов, який у подальшому уточнив і просив визнати недійсним договору купівлі-продажу квартири від 6 грудня 2010 року, скасувати державну реєстрацію права власності на Ѕ частину спірної квартири, яка зареєстрована за ОСОБА_4

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 3 листопада 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Вселено ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ОСОБА_4 позовних вимог за первісним позовом та необґрунтованість зустрічного позову ОСОБА_5

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків судів не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 3 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: