Справа № 758/6220/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Демченко Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.04.2012 на замовлення ОСОБА_1 відповідно до замовлення - наряду № 91226 від 02.04.2012 було встановлено газобалонне обладнання на загальну суму 580 грн. Позивач зазначив, що відповідач особисто отримав послуги по установці зазначеного вище обладнання. Також позивач вказав, що монтаж обладнання (виконання робіт) здійснювалось ФОП «ОСОБА_2», з яким у ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено генеральний договір відступлення права вимоги № 204246 від 21.09.2011. Крім того, позивач зазначив, що відповідач за надані послуги газобалонного обладнання сплатив ФОП «ОСОБА_2» 1935 грн., решту суми боргу, а саме 3865 грн. підприємець переуступив, а клієнт особисто погодив таку переуступку відповідачу за генеральним договором з оформленням заяви № 000849 від 02.04.2012, яка є невід'ємною частиною генерального договору. Позивач наголосив на тому, що він сплатив підприємцю грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача гідно умов генерального договору в сумі 3546 грн. Крім того, позивач вказав, що згідно заяви він надав можливість відповідачу сплатити борг двома платежами в наступному порядку: 1- й платіж в сумі 1932, 50 грн. в строк до 02.05.2012 та 2-й платіж в сумі 1932, 50 грн. - до 02.06.2012, однак відповідач 07.04.2012 сплатив позивачу лише частину боргу в розмірі 1912 грн., а залишок боргу відповідачем не погашено. У зв'язку з зазначеним, тим, що відповідач зобов'язання не виконав, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача 1953 гривні - суму боргу, 3500 гривень - штраф, 1387 гривень 63 копійки - збитки від інфляції, 174 гривні 95 копійок - 3 % річних. Також позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що з ТОВ «Сучасний Факторинг» він жодних договорів не укладав. Зазначив, що ФОП ОСОБА_2 надав йому послуги відповідно до заказ - наряд від 02.04.2012 на суму 5 800 грн. без встановлення відповідальності у вигляді сплати штрафу. Також відповідач зазначив, що в заяві від 02.04.2012, яка укладена між ним та ФОП ОСОБА_2 вказується плата за пропуск платежів, максимальний розмір якої зафіксований у сумі 300 грн. Крім того, відповідач наголосив н атому, що послуги йому надавав ФОП ОСОБА_2, яким було виписано заказ - наряд від 02.04.2012 на суму 5800 грн. з відстрочкою платежу 30 днів, отже всю суму заборгованості віг мав сплатити 02.05.2012, а позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, після 03.06.2015 відповідно до ухвали про відкриття провадження від 15.06.2015, що складає більше 3 років з моменту порушення права.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив задоволити. Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2011 між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено генеральний договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого цесіонарій зобов'язується передати грошові кошти у власність цедента в обмін на право вимоги до боржника, а цедент зобов'язується відступити цесіонарію в повному обсязі своє право вимоги по основному договору до боржника у відповідності до доповнень до генерального договору відступлення права вимоги в повному розмірі (а.с.а.с. 22-24).

21.09.2011 між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони погодили порядок визначення ціни відступлення (а.с.25).

Відповідно до заказ - наряду № 911226 від 02.04.2012, ФОП «ОСОБА_2» надав ОСОБА_1 послуги, а саме установка ГБО IV-го покоління на суму 5800 грн. (а.с.26).

Відповідачем була підписана заява № 000849 ТОВ «Сучасний Факторинг», в якій зазначено, що сума заборгованості складає 3 856 грн., період відстрочки складає 2 місяці, з наступним графіком платежів: щомісячний платіж 1932,50 грн. до 2 числа кожного місяця, максимальна плата за пропуск платежів 300 грн. (а.с.а.с.27-28).

Відповідно до платіжного доручення № 657 від 04.04.2012, ТОВ «Сучасний Факторинг» перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_2 3546 грн. з призначенням платежу: відступлення права вимоги зг. До Гендоговору № СФ2011246 від 21.09.2011(ОСОБА_1) (а.с.32).

На рахунок ТОВ «Сучасний Факторинг» перераховано грошові кошти в сумі 1912 грн. згідно платіжного доручення № 1330/2469 від 07.05.2012 з призначенням платежу: послуги оплата за розстрочку, погашення заборгов. зг. дог. факторингу за розстрочку; ОСОБА_1 (а.с.33).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Генеральний договір відступлення права вимоги між позивачем та ФОП ОСОБА_2 був укладений 21.09.2011, а послуги відповідачу ФОП ОСОБА_2 надавались 02.04.2012, тобто вже після того як було відступлено право вимоги. Ніяких додаткових угод до договору відступлення права вимоги, якщо такі укладались, суду не надано.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та штрафних санкцій - відмовлено.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька