Справа № 523/9088/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2015 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко А.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за заявою

ОСОБА_1 про розяснення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Суворовська рай адміністрація Одеської міської ради, Одеська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, та визначення права власності подружжя на знов збудовану домобудівлю

Установив:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 липня 2014 року встановлено факт будівництва подружжям ОСОБА_1 у 1984 році нового житлового будинку замість само зруйнованого у 1983 році старого будинку, який був у 1980 році придбаний за договором купівлі-продажу одним із подружжя ОСОБА_1 за адресою: місто Одеса, вул. Училищна, 34.

Внаслідок оскарження сторонніми особами цього рішення і внаслідок звернення із заявою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Суворовського районного суду м. Одеси в порядку ст. 221 ЦПК України про розяснення вищеозначеного судового рішення апеляційна інстанція повернула дану цивільну справу до суду першої інстанції задля виконання вимог вказаної норми закону.

Законодавець нормою ст. 221 ЦПК України передбачив: якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснив своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Ретельно розглянувши факти, що мають юридичне значення, а також природу спірних правовідносин, які призвели до предявлення судового позову ОСОБА_2 до її чоловіка ОСОБА_1, суд витребував з БТІ Одеської міської ради інвентарну справу, заслухав пояснення сторін та встановив такі факти і обставини, які мають правове значення.

Судом встановлено, що у 1980 році відповідач ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу придбав старенький однокімнатний будинок за адресою: місто Одеса, вул.. Училищна, 34, який складав тоді 14/100, - житловою площею 14,38 кв. м. у комплексі житлових будівель, розташованих за вказаною адресою.

У 1983 році придбане ОСОБА_1 приватне житло, у складі якого була одна кімната, площею 14,38 кв.м., раптом самозруйнувалося.

Наступного року сімя ОСОБА_1 змушена була зводити собі нове житло, яке суттєво відрізняється від попереднього, а саме:

наявністю фундаменту, зовнішніми розмірами, кількістю житлових кімнат, їх площиною, висотою усіх знову збудованих приміщень, наявністю зручностей, змонтованих комунікаціями та газовим обладнанням, телефонізацією.

Однак новозбудоване у 1984 році 2-кімнатне житло подружжям ОСОБА_1 так й не було здане в експлуатацію та й посьогодні немає правового статусу власності, бо не є тотожнім з тим старим житлом, яке придбав відповідач ОСОБА_1 у 1980 році.

Крім того, новозбудований у 1984 році цей двокімнатний будинок має значні відмінності від попереднього старого (самозруйнованого) насамперед будматеріалами і вартістю будівлі, численними параметрами зовнішнього і внутрішнього характеру, житлово-комунальними зручностями. За реєстраційними документами це новозбудоване житло означено квартирою № 6 у будинку № 34 по вулиці Училищній в місті Одесі. За цією адресою саме й означено житло, подружжя ОСОБА_1 знов збудоване у 1984 році спільними зусиллями позивачки і відповідача. Внаслідок суттєвих розбіжностей новозбудоване у 1984 році житло сімї ОСОБА_1 не може складами 14/100 від усього комплексу житлових будівель за вказаною адресою, бо усі параметри цього обєкту нерухомості значно збільшилися.

Тому Єдиною адресною конкретизацією житла сімї ОСОБА_1 є квартира АДРЕСА_1.

Про цей обєкт, не зданий в експлуатацію й по сьогодні, а тому не наділений статусом власності, та жодним чином не може бути предметом у будь-яких угодах. Цей факт в процесі розгляду справи одночасно визнали як позивач, так й відповідач.

А тому суд не мав підстав задовольнити первинні позовні вимоги ОСОБА_2 стосовно прав власності на новозбудоване у 1984 році їхнє житло.

Отже, переконавшись у передчасно заявлених позовних вимогах, позивачка ОСОБА_2 просила залишити ці позовні вимоги без розгляду.

Тому, на підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що рішення рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 28 липня 2014 року, повинно бути розяснено наступним чином: будинок, який складається з двох кімнат, площею 13,3 м2 та 9,50 м2 за № 34 по вулиці Училищна в місті Одеса збудовано в 1984 році ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які є подружжям,та був збудований замість само зруйнованого будинку, площею 14.38 м2 ,котрий був розташований за той же самою адресою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 61,169,209 ,212- 215, 218, ЦПК України , суд,-

Ухвалив:

Роз'яснити рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 28 липня 2014 року, що будинок, який складається з двох кімнат, площею 13,3 м2 та 9,50 м2 за № 34 по вулиці Училищна в місті Одеса збудовано в 1984 році ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які є подружжям,та був збудований замість само зруйнованого будинку, площею 14.38 м2 ,котрий був розташований за той же самою адресою.

Ухвала може бути оскаржено в Апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний термін з дня оголошення ухвали.

Суддя-