АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7104/14-ц 22-ц/774/1374/К/15
Справа №182/7104/14-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження №22-ц/774/1374/К/15 Доповідач Михайлів Л.В.
Категорія 59 (1)
УХВАЛА
Іменем України
08 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі - Петренко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку ст..197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод», третя особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод» (надалі ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод»), про видачу довідки про заробітну плату та стягнення недоплаченої заробітної плати, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 1987 року працював вантажником у відділі по робітничому постачанню на підприємстві відповідача. З 23.05.1987р. по 23.09.1987р. знаходився на спеціальних зборах по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС у складі військової частини № НОМЕР_1 . Наказом №266 від 02.10.1987р. був зарахований до військової частини № НОМЕР_2 для виконання урядового завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а наказом №330 від 11.12.1987р. був звільнений з військової частини.

Підприємство здійснило розрахунок і видало йому довідку №57 від 14.05.2014р. за час роботи (служби) у зоні відчуження у 1986-1990 роках. Однак, Управлінням Пенсійного фонду України у м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії на підставі вищевказаної довідки, так як вона не відповідає вимогам, а саме: у довідці відсутні дані про первинні документи, на підставі яких видана ця довідка. Крім того у довідці наданої підприємством від 14.05.2014 № 57 заробітна плата вказана однією сумою за весь період знаходження у зоні відчуження, а повинно бути окремо за кожний місяць із зазначенням зон відчуження та днів перебування, також відсутня доплата за роботу у вихідні та святкові дні (якщо були у цей період).

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки за формою № 3, яка б містила повну інформацію, однак відповідач таку довідку не надав, а лише зазначив, що відомості, зазначені у довідці про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) у зоні відчуження у 1986-1990 роках від 14.05.2014 № 57, відповідають наявним на підприємстві документам. Окрім того, послався на те, що недавно йому стало відомо, що розрахунок та виплата заробітної плати за період праці по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС в 1986 році могли бути зроблені невірно.

Вважає, що зазначеними діями відповідача, його права на отримання довідки про заробітну плату встановленої форми, були порушені.

Посилаючись на ці обставини, просив суд: визнати протиправними дії відповідача ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод» щодо нарахування та виплати заробітної плати за період перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно довідки форми № 3 від 14.05.2014 № 57; визнати неправомірними дії відповідача ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод» щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату встановленого зразка у повному обсязі по формі № 3 за роботу у 1986 році в зоні відчуження Чорнобильської АЕС; зобов`язати відповідача видати довідку про заробітну плату встановленої форми № 3 за період перебування в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; зобов`язати відповідача зробити перерахунок та виплатити недоплачені суми заробітної плати за період його перебування в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року до участі у справі залучено третю особу Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі Дніпропетровської області.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі. Судовий збір компенсовано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, оскільки судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Так, суд дійшов необгрунтового висновку про відмову у задоволені позову, пославшись на доводи відповідача, що довідка №57 видана по формі №3, заробітну плату вказано однією сумою оскільки документів по яким можливо помісячно вказати заробітну плату на підприємстві відсутні. При цьому відхилив клопотання позивача про проведення судової економічної експертизи, у зв`язку із чим включив до апеляційної скарги на рішення суду, у відповідності до ч.2 ст. 293ЦПК України, питання про скасування ухвали суду від 14.05.2015 року.

На думку апелянта суд залишив поза увагою, те що відповідно до ст. 15 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» саме на підприємство, установу покладено обов`язок з видачі довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та того, що якщо особа відпрацювала в зоні відчуження менше календарного місяця і пенсію призначають із заробітку, отриманого за фактично відпрацьований час у зоні відчуження, то в даному випадку слід видавати довідку, яку затверджено Міністерство соціального захисту населення України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 1987 року. працював вантажником у відділі робітничого постачання Нікопольського південнотрубного заводу, правонаступником якого є ПАТ Нікопольський південнотрубний завод. В період часу з 23.05.1987 року, (наказ № 370) по 23.09.1987 року, (наказ №475), як військовозобов`язаний, був призваний Міністерством Оборони України на військові спеціальні збори, та в складі військової частини № НОМЕР_1 виконував у зоні відчуження урядове завдання, пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30-ти км зоні. /а.с.6/

ОСОБА_1 визнаний особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та інвалідом 1 групи, захворювання якого пов`язане з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, та, як пенсіонер, перебуває на обліку в УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області, отримував пенсію по ІІ групі інвалідності, з 01.11.2000 року отримує пенсію І групі інвалідності (захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, втрата працездатності - 100%) в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 08.06.2012 року згідно заяви позивача, виплату пенсії переведено з пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійні страхування»./а.с. 12/

У квітні 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

У відповідь на заяву позивача, 14 травня 2014 року, відповідачем було видано довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) ОСОБА_1 в зоні відчуження в 1986-1990 роках.(а.с.11)

Листом № К-83-1/10/10 від 23.06.2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області відмовило у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки, у зв`язку з тим, що надана довідка не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме в довідці відсутні дані про первинні документи на підставі яких видана ця довідка. Крім того, в довідці заробітна плата вказана однією сумою за весь період знаходження в зоні відчуження, тоді як повинно бути окремо за кожний місяць з зазначенням зон відчуження та днів перебування, також відсутня доплата за роботу у вихідні та святкові дні (якщо були в цей період).

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача з заявою про видачу йому довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, яка б містила повну інформацію про нараховані йому суми. Листом вих. № 79 від 14.09.2014 року ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод» відмовив ОСОБА_1 у видачі такої довідки, та вказав в що зазначена у довідці № 57 від 14.05.2014 року, інформація відповідає документам, які є у підприємства. На підтвердження вказаних обставин, відповідачем було надано копію особового рахунку № НОМЕР_3 щодо ОСОБА_1 (а.с.19-20).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що довідка № 57 видана по формі №3 про заробітну плату ОСОБА_1 , під час роботи в зоні ЧАЕС відповідає вимогам законодавства, заробітну плату вказано однією сумою, оскільки документи, по яким можливо помісячно вказати заробітну плату, на підприємстві відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

В період знаходження позивача на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оплата роботи працівників, залучених до виконання вказаних робот, було врегульовано Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 7 травня 1986 року,( аналогічна Постанова РМ УРСР від 8 травня 1986 року № 168-5), Постановою Держкомтруда СРСР и Секретаріата ВЦСПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43, Распорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964, Постановою РМ СРСР, ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, (аналогічна Постанова РМ УРСР, Укррадпрофа від 10 червня 1986 року №207-7), Інструкцією, затвердженою Постановою Держкомтруда СРСР и Секретаріата ВЦРПС від 22 квітня 1982 року №95/4-132, який поширювався також і на військовозобов`язаних, призваних на військові збори, з винятками , встановленими для таких військовозобов`язаних,роз`ясненнями в Листі Держкомтруда СРСР від 15 вересня 1986 року № 595 та Листі Держкомтруда УРСР від 23 вересня 1986 року №136 «Про порядок матеріального забезпечення призваних на збори військовозобов`язаних», наданими ними у межах своєї компетенції з питань оплати труда названих осіб.

Згідно з діючими на спірний період часу урядовими нормативними документами з питань оплати труда осіб, призваних на військові збори, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визначена оплата провадилась підприємствами за місцем постійної роботи таких осіб за рахунок коштів, які перераховувалися у встановленому порядку безпосередньо на спеціальні рахунки підприємств.

Постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності з 01.01.2012 р., затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі -Порядок) та постановлено Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно п. 7 Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що довідка про заробітну плату особи, видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював заявник.

Виходячи з наведених нормативних актів, підставою для внесення до довідок даних про кількість днів роботи у зоні відчуження, номеру зони, де проводилися такі роботи, кратність оплати праці, про нараховану та виплачену заробітну плату, є первинні документи. Включення до довідки таких даних суттєво впливає на обчислення заробітної плати, яка в подальшому враховується для призначення пенсії.

Оскільки судом першої інстанції не встановлено, а відповідачем не надано суду первинних документів, які б підтверджували або спростовували правильність наданої довідки № 57 від 14.05.2014 року, перевірити об`єктивність даних викладених в спірній довідці не припускається можливим.

Колегія суддів враховує і те, що ОСОБА_1 , також, не надав первинних документів, які б підтверджували, підставність нарахування йому більшої заробітної плати за роботу у зоні відчуження, ніж у тому розмірі, який зазначено у спірній довідці.

Доказів того, що роботодавцем була неправильно нарахована і виплачена позивачу заробітна плата, яка зберігалась за основним місцем роботи на період службового відрядження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач також не надав і не навів своїх розрахунків.

За таких обставин, суд першої інстанції, правильно і з достатньою повнотою встановлених обставин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 1-ї групи безстроково, по захворюванню пов`язаному з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з чим отримує пенсію та відповідні надбавки, однак усупереч вимог ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України він не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог щодо перерахунку заробітної плати і видачу нової довідки встановленого зразка.

Так, відповідно до Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦ СПС № 524-156 від 07.05.1986 року, премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалася у відповідності з діючими на підприємствах, установах, організаціях системи преміювання.

Постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 дозволяла керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС премії до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць. У разі прийняття рішення щодо підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць в положення про преміювання вносилися відповідні зміни.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що на підприємстві відповідача на момент відрядження ОСОБА_1 діяла система преміювання з розміром премії - 60% тарифної ставки (окладу).

Колегія суддів, не бере до уваги, доводи позивача викладені в апеляційній скарзі, про те, що відомості, щодо розміру нарахованої заробітної плати, зазначені у довідці № 57 від 14.05.2014 року, є невірними, з посиланням на те, що при її нарахуванні не було враховано доплату за роботу у вихідні та святкові дні, оскільки архівна довідка, не містить первинних даних, які слугували б для нарахування зазначених доплат.

Первинним документом, який підтверджує перебування позивача в зоні відчуження та на підставі якого відбувалось нарахування позивачу заробітної плати, є табель.

Відповідно до п. п. 415 п. 5.3 Наказу Головного Архівного Управління при Кабінеті Міністрів України № 41 від 20.07.1998 року «Про затвердження переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших підприємств, установ та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», строк зберігання табелів (графіків) виходу робітників і службовців на роботу 1 рік.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи позовної заяви ОСОБА_1 , носять здебільшого характер припущень, оскільки на підтвердження заявленого ним позову, позивачем, в супереч вимогам ст.ст. 10,60 ЦПК України, не зазначено доказів на підтвердження того, що відповідачем позивачу неправильно здійснювався розрахунок та виплата заробітної плати за період його праці по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС в 1986 році.

Зобов`язання виплатити на користь ОСОБА_1 відповідачем недоплаченої заробітної плати за період його праці по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС в 1986 році, не передбачено тими нормативними документами, на які посилається позивач в позові та в апеляційній скарзі, як на підставу для задоволення заявлених ним позовних вимог.

Крім того, колегія суддів, не вбачає підстав і для скасування ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року, якою суд відхилив клопотання позивача про проведення судової економічної експертизи, оскільки з урахуванням вищезазначеного та вірного вирішення справи по суті, на підставі доказів наданих сторонами, суд прийшов до вірного висновку, що питання які були поставлені в заявленому позивачем клопотанні про призначення судової-економічної експертизи не стосуються позовних вимог, доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не , а тому колегією суддів відхиляються.

Інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: