УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоТкачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В.,Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 9 про захист прав споживача, визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 01 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 9 (далі - КЖРЕП № 9), у якому просив:

1 - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання ним зобов'язань, встановлених договором;

2 - визнати невідповідним закону та таким, що не підлягає оплаті та скасувати рахунок відповідача з нарахування оплати позивачу станом на 01 травня 2015 року в сумі 664 грн 65 коп.;

3 - зобов'язати відповідача провести перерахунок розміру плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, у зв'язку з наданням їх не у повному обсязі, відповідно до Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій уразі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, затвердженого постановою Kабінету Міністрів України від 11 грудня 2013 року № 970, за період з 01 січня 2012 року по 01 травня 2015 року та повернути безпідставно отримані кошти, перерахувавши їх на рахунок позивача в установі банку;

4 - зобов'язати відповідача нараховувати та пред'являти до оплати позивачу рахунки за послуги тільки ті, які фактично надаються відповідачем і отримуються позивачем, а саме: вивезення сміття, освітлення під'їзду та сходових клітин, видача довідок у разі необхідності;

5 - заборонити відповідачу протиправно нараховувати плату за фактично не надані ним і не отримані позивачем послуги, пред'являти такі рахунки до оплати та здійснювати телефонні дзвінки позивачу з вимогою оплатити борг, без його дозволу;

6 - внести зміни та доповнення до договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 06 листопада 2006 року, виклавши його в іншій редакції, а саме:

а) - п.п. 1.3. п. 1 договору доповнити абзацом «додати до договору, як невід'ємну частину його копії затвердженого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу на послуги, які відносяться до договору з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 з зазначенням структури, періодичності та строків надання послуг»;

б) - п.п. 2.7 п. 2 викласти у редакції «У разі надання послуг невчасно, неякісні або не в повному обсязі виконавець на підставі акта-претензії зобов'язується провести перерахунок розміру плати споживачу, за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території протягом наступного місяця з дати отримання акта-претензії»;

в) - п.п. 3.2.4. п. 3 доповнити абзацом наступного змісту: «У разі ненадання «Виконавцем» «Позивачу» інформації на запит та первинних документів, які свідчать і підтверджують фактичне надання і отримання послуг, споживач вправі повністю відмовитися від оплати нарахованих, але фактично ненаданих і не отриманих послуг»;

г) - п.п. 8.4. п. 8 доповнити абзацом 2, який викласти в наступній редакції: «У разі істотного порушення договору виконавцем, істотної зміни обставин, зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугою виконавця, споживач вправі розірвати або змінити договір у порядку встановленому законом», цей же пункт доповнити абзацом 3, який викласти у такій редакції: «Договір може бути змінено або розірвано за рішення суду на вимогу споживача у разі істотного порушення виконавцем договору, та в інших випадках, встановлених договором або законом»;

7 - з додатку № 1 про Перелік послуг і оплати за них виключити такі послуги як обслуговування внутрішньо будинкових систем водо-теплопостачання і водовідведення, поточний ремонт, прибирання прибудинкової території, обслуговування димовентканалів, підготовка житлового фонду до експлуатації в зимовий період, дератизація, дезінсекація, загальногосподарські та адміністративні витрати;

8 - в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди стягнути з відповідача 20 тис. грн, з яких: 5 тис. грн - матеріальні збитки, пов'язані з проведенням позивачем ремонтних робіт у будинку за власний рахунок; 11 182 грн - шкода завдана здоров'ю, а також завдана порушенням прав споживача, внаслідок безпідставно незаконно нарахованих і отриманих коштів, позбавлення права позивача на пільги зі сплати житлово-комунальних платежів; 3 818 грн - моральна шкода.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що йому належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, де він проживає з сім'єю у складі трьох осіб. Даний будинок знаходиться на обслуговуванні у КЖРЕП № 9. З відповідачем укладено договір від 06 листопада 2006 року про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Права позивача, як споживача послуг з утримання будинку та прибудинкової території, порушуються КЖРЕП № 9 оскільки послуги надаються не в повному обсязі. На неодноразові звернення ОСОБА_1 із зауваженнями відповідач не реагує, не перераховує безпідставно нараховану заборгованість незважаючи на наявність актів-претензій та відповідних пільг у позивача. Крім того, КЖРЕП № 9 безпідставно відмовився задовольнити вимоги позивача щодо зміни умов укладеного між ними договору.

Діями та бездіяльністю відповідача ОСОБА_1 завдано матеріальної та моральної шкоди, а тому він був змушений звернутися до суду з даним позовом, який просив задовольнити.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

При розгляді справи в апеляційному порядку ОСОБА_1 подав заяву про відмову від позову в частині вимог про відшкодування моральних збитків у розмірі 3 818 грн.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 01 вересня 2015 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до КЖРЕП № 9 про зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості скасовано.

Позов у цій частині задоволено частково.

Зобов'язано КЖРЕП № 9 перерахувати нараховану ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2012 року по 01 травня 2015 року з урахуванням актів-претензій від 14 вересня 2011 року, 27 грудня 2014 року, 02 березня 2015 року та з урахуванням пільг на три особи.

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову в частині позовних вимог задоволено.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до КЖРЕП № 9 про відшкодування моральної шкоди скасовано.

Провадження у справі в цій частині закрито.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні його позовних вимог та ухвалити нове рішення у справі про задоволення позову, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Законність рішення апеляційного суду в частині задоволення позову ОСОБА_1 до КЖРЕП № 9 про зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2012 року по 01 травня 2015 року з урахуванням актів-претензій від 14 вересня 2011 року, 27 грудня 2014 року, 02 березня 2015 року та з урахуванням пільг на три особи, не є предметом касаційного розгляду в даному випадку.

Касаційна скарга підлягає відхиленню у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При розгляді справи судами встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з сім'єю у складі трьох осіб у кв. АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27 травня 1999 року (а. с. 8). Будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі КЖРЕП № 9. Між позивачем та КЖРЕП № 9 укладено 06 листопада 2006 року договір про надання відповідачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території (а. с. 42).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та безпідставності.

Апеляційний суд встановив, що рішення суду першої інстанції не в достатній мірі обґрунтоване в частині, що є предметом касаційного розгляду, при цьому, колегія суддів дійшла висновків про те, що це не вплинуло на правильність по суті вирішення спору в цій частині.

Недоліки, допущені судом першої інстанції, апеляційним судом виправлено та мотивовано в достатній мірі підстави відмови у задоволенні більшості позовних вимог.

Висновки апеляційного суду зводяться до наступного.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведено у ст. 16 ЦК України.

Вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання ним зобов'язань, встановлених договором, визнання невідповідним закону та таким, що не підлягає оплаті та про скасування рахунку відповідача з нарахування оплати позивачу станом на 01 травня 2015 року в сумі 664 грн 65 коп., вимога про повернення безпідставно отриманих коштів за договором про надання житлово-комунальних послуг, не є належними самостійними способами захисту порушеного права у спірних правовідносинах.

Вимоги позивача про зобов'язання відповідача нараховувати та пред'являти до оплати йому рахунки за послуг тільки ті, які фактично надаються відповідачем і отримуються позивачем, а саме, вивезення сміття, освітлення під'їзду та сходових клітин, видачу довідок у разі необхідності, про заборону відповідачу нараховувати плату за фактично не надані ним і не отримані позивачем послуги, пред'являти такі рахунки до оплати, та здійснювати телефонні дзвінки позивачу з вимогою оплатити борг, без його дозволу, суперечать змісту прав та обов'язків сторін за договором про надання житлово-комунальних послуг, а також вимогам п. 5ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), у якому передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не у повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Не ґрунтуються на нормах Закону, ЦК України вимоги ОСОБА_1 про внесення змін та доповнень до договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 06 листопада 2006 року.

Ці вимоги зводяться до необхідності викладення більшості умов договору у редакції, що пропонується позивачем як споживачем послуг, що надаються КЖРЕП № 9.

Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін.

Укладений між сторонами договір відповідає положенням Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідач не надає згоди на зміну умов договору, а тому підстави для ухвалення судового рішення про зміну умов договору на запропонованих позивачем умовах відсутні.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди апеляційний суд визнав обґрунтованим, оскільки вимоги про відшкодування 5 тис. грн як матеріальних збитків, пов'язаних з проведенням позивачем ремонтних робіт у будинку за власний рахунок, не ґрунтуються на змісті умов, укладеного між сторонами договору.

Проведення відповідних робіт із витрачанням матеріалів за власний рахунок позивач не узгоджував із відповідачем та не укладав з ним додаткових угод.

Позивачем також заявлялася вимога про стягнення 11 182 грн, на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, а також порушенням прав споживача, внаслідок безпідставно незаконно нарахованих і отриманих коштів, позбавлення права позивача на пільги зі сплати житлово-комунальних платежів.

Проте, порушення, допущені відповідачем при розрахунку заборгованості без врахування актів-претензій, а також пільг на трьох осіб за період до травня 2012 року, не знаходяться у причинному зв'язку з наявністю у позивача певних захворювань та витрачання коштів на лікування.

Неправильне нарахування плати за житлово-комунальні послуги може бути підставою для проведення відповідного перерахунку, а не для стягнення з відповідача сплачених позивачем коштів.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, а тому, керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 01 вересня 2015 року в частині залишення без змін рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 липня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова І.М. Фаловська