Справа №597/591/15-ц
Провадження №2/597/236/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2015 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

спеціалістів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Заліщики справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних та моральних збитків,

в с т а н о в и в:

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні просить суд стягнути з відповідача в його користь понесені витрати по відновленню водогону в розмірі 15606,00 грн., моральну шкоду завдану діями відповідача в сумі 2500,00 грн. та судові витрати по справі в сумі 243,60 грн.

В підтвердження своїх позовних вимог позивач покликається на те, що він та його сім'я користується водогоном, яким вода із джерела надходить до колодязя, що розташований на відстані 5-6 метрів від господарства відповідача. В даному колодязі знаходиться кран, що призначений для спуску забрудненої води, що збирається у водогоні. Дану процедуру позивач проводить чотири рази на рік. На весні 2014 року відповідач даний колодязь засипав землею зробивши на ньому 2-х метровий насип, позбавивши позивача можливості здійснювати процедуру спуску брудної води з водогону. Внаслідок таких дій відповідача позивач в грудні 2014 року звертався із відповідним позовом до суду, однак в ході розгляду справи сторони дійшли згоди, що відповідач усуне позивачу зазначені перешкоди до 01.04.2015 року і даний позов за заявою позивача залишено без розгляду. Однак, не дивлячись на досягнуту домовленість, відповідач перешкоди позивачу не усунув, а навпаки зробив так, що позивач залишився без водопостачання, тому змушений був за власний рахунок усувати створені відповідачем перешкоди, внаслідок чого поніс матеріальні затрати. Моральні збитки позивача полягають в тому, що він побачивши насип на колодязі та не маючи можливості злити забруднену воду з водогону сильно розхвилювався, його боліла голова, також він був змушений тривалий час використовувати забруднену воду, що поступала в його господарство. Тому позивач вважаючи, що його права порушені відповідачем та ним завдано йому шкоди змушений звертатись до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, мотивуючи свою позицію тим, що після досягнутої домовленості між ним та позивачем в ході розгляду справи в суді він переробив водогін так, як вважав правильним. Якщо в позивача були якісь зауваження щодо проведення робіт з відновлення водопостачання то він міг йому їх висловити в ході проведення робіт, однак не робив цього. Проте, по їх закінченню почав висувати відповідачу претензії відносно не надходження води в його господарство і необхідності переробити водогін. На дані заяви відповідач не реагував, тому що вважав їх безпідставними, так як і зараз вважає таким даний позов, тому, що в позивача не було потреби переробляти виконану ним роботу та затрачати внаслідок цього кошти. Також вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення з нього в користь позивача моральної шкоди, оскільки жодних моральних збитків йому не спричинив.

Заслухавши пояснення сторін, залучених судом спеціалістів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають, виходячи із наступного:

в судовому засіданні встановлено, що до господарства позивача проходить водогін через колодязь, який знаходиться неподалік господарства відповідача та служить для спуску забрудненої води з водогону.

Відповідач облаштовуючи заїзд на подвір'я свого господарства виконав насип на спірному водогоні, про що сам ствердив в судовому засіданні.

Внаслідок таких дій відповідача позивач, вважаючи що порушені його права звернувся із позовом до Заліщицького районного суду, який ухвалою №597/1492/14-ц від 26.12.2014 року залишено без розгляду, оскільки сторони дійшли згоди про усунення ОСОБА_2 перешкод ОСОБА_1 в користуванні водогоном.

В підтвердження даної домовленості ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 власноруч написану розписку від 26.12.2014 року, про що сторони не заперечують в судовому засіданні.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідачем у визначений розпискою строк виконані роботи по усуненню перешкод позивачу в користуванні водогоном, зокрема піднято трубу на глибину близько одного метра та вмонтовано в неї кран.

Позивач даного факту в судовому засіданні не заперечує, однак стверджує, що такими діями відповідача знову ж таки йому створено перешкоди в користуванні водогоном, оскільки через додатковий згин труби в ній збирається повітря і вода не надходить в його господарство.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач заявляє, що змушений був переробити водогін в обхід насипу створеного відповідачем, а це додаткова відстань, яка потребувала значних матеріальних затрат, які повинен йому компенсувати відповідач.

Оскільки для вирішення даного спору необхідна наявність відповідних спеціальних знань і навичок, судом до участі у даній справі було залучено спеціалістів-сантехніків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили суду, що перешкод у водопостачанні господарства позивача ОСОБА_1 через виконані роботи відповідачем ОСОБА_2 не повинно бути.

Однак дане питання вивчити достеменно спеціалістам не вдалось, оскільки, як вони вказують, двічі марно виїзжали на місцезнаходження спірного водогону.

Позивач ОСОБА_1 не надавав їм доступу до спірної ділянки водогону та категорично відмовлявся провести розкопку землі з метою проведення перевірки правильності виконання водогону та локалізації його проблемних місць.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевказану правову норму, факти, що знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні показами сторін, спеціалістів та дослідженими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не довів суду обставини, на які посилається в своїй позовній заяві та судовому засіданні та не підтвердив їх доказами.

Позивач не довів суду, та не дав змоги провести відповідне дослідження спеціалістам, наявності в нього потреби прокладати частину нового водогону до свого господарства, прокладання саме такої, а не іншої, довжини водогону, та покладати витрати пов'язані з даною роботою на відповідача по справі у зв'язку з неналежним, на думку позивача, виконанням ним домовленості про відновленню частини водогону.

Також позивач не представив суду доказів того, що саме з вини відповідача він пережив моральні страждання, пов'язані з надходженням в його господарство забрудненої води, що стало наслідком неналежного виконання відповідачем взятого на себе зобов'язання про відновлення частини водогону.

Тому виходячи із вищенаведеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі, оскільки ним не представлено суду доказів обставин на які він посилається як на підставу своїх вимог та які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Керуючись ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних та моральних збитків відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя

ОСОБА_5