АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5402/15 Головуючий 1 інст. Васильєва О.О.
Справа № 646/6105/15-ц
Категорія : відшкодування шкоди Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Пономаренко Ю.А., Бобровського В.В,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18 червня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, Державної казначейської служби України, за участю прокуратури Червонозаводського району м.Харкова про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, Державної казначейської служби України, за участю прокуратури Червонозаводського району м.Харкова про стягнення моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що 07 квітня 2015 р. посадова особа правоохоронного органу - ст. ДІМ Червонозаводського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_2, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб, склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, зазначивши в ньому завідомо неправдиві відомості, що не відповідають дійсності, тобто вчинив службове підроблення. 08 квітня 2015 р. він, будучи на прийомі у керівника даного органу, звернувся до нього зі скаргою, в якій просив перевірити відповідність чинному законодавству України протоколу про адміністративне правопорушення від 07.04.2015 року, і за результатами проведеної перевірки вжити відповідних заходів. Однак, керівник даного органу на скаргу не відповів. Більш того, у його відсутності, виніс постанову про направлення адміністративного матеріалу для розгляду до Червонозаводського районного суду м Харкова. 16 квітня 2015 року Червонозаводський районний суд м Харкова, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності встановив, що він близько 15-00 год. 20.03.2015 року не висловлювався в кабінеті прийому громадян нецензурною лайкою на адресу прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_3; в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані про порушення нібито ним близько 15-00 год. 20.03.2015 року громадського порядку і спокою громадян; що в його діях, при його перебуванні на прийомі громадян близько 15-00 год. 20.03.2015 року, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 3 зв'язку з чим суд виніс постанову, якою закрив провадження в адміністративній справі відносно нього в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Вищевказаними незаконними діями відповідачів йому заподіяно тривалі і глибокі моральні страждання, він, будучи важко хворим і перебуваючи на обліку в онкодиспансері, змушений був виїжджати в суд і правоохоронний орган м. Харкова для того, щоб викрити відповідача у прийнятті незаконного рішення і навмисної бездіяльності. Прийняттям незаконних рішень відповідач принизив його честь, гідність та ділову репутацію.

Тому, ОСОБА_1 просив суд захистити його конституційне право на компенсацію моральної шкоди, завданої прийняттям незаконних рішень та протиправною бездіяльністю відповідача, застосувавши при розгляді справи практику Європейського суду з прав людини; просив стягнути з Державної казначейської служби України компенсацію моральної шкоди в розмірі 328 860 грн., завданої відповідачем в результаті прийняття незаконних рішень та протиправної бездіяльності.

У судовому засіданні прокурор Червонозаводського району м.Харкова проти позову заперечувала в повному обсязі, просила у його задоволенні відмовити. Пояснила, що службовими особами органів міліції будь-яких протиправних дій стосовно ОСОБА_1 не вчинено. Доказів протиправності дій Червонозаводського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення позивачем надано не було.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18 червня 2015 року ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що незаконними діями відповідачів йому завдано моральної шкоди, яка відповідно до вимог чинного законодавства підлягає стягненню незалежно від вини органів державної влади.Крім того, суд безпідставно не застосував вимоги ст. 56 Конституції України та ст.ст.1173,1174.1175 ЦК України , якими передбачено відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих незаконними діями посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено факту заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру відповідачами, не встановлено незаконність дій останніх, чим порушувалися б права позивача.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2015 року ст. ДІМ Червонозаводського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_2 склав протокол про те, що ОСОБА_1 20 березня 2015 року біля 15-00 год. Знаходячись в кімнаті прийому громадян прокуратури Харківської області висловлювався брутальною лайкою на адресу прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.. 173 КУпАП (а.с.5).

08 квітня 2015 року на адресу начальника Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1 подав скаргу на неправомірні дії ст. ДІМ Червонозаводського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_2 (а.с.6).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 квітня 2015 року закрито провадження по адміністративній справі за ст.. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП. (а.с.7).

Положеннями статті 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності, встановлених положеннями глави 82 ЦК України, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вина.

Статтею 1167 ЦК України встановлені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, особою, яка її завдала, за наявності її вини, з урахуванням норм ст. 23 ЦК України, якою передбачено право фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав і свобод та законних інтересів. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, та інших дії, перелік яких не має вичерпного характеру.

Матеріали справи свідчать, що як на підставу заподіяння моральної шкоди ОСОБА_1 посилається на незаконні рішення та бездіяльність відповідача.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Зазначена стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно - правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб'єктному складі відповідальних осіб, спеціальний сфері діяльності цих суб'єктів та характері їх дій (владно-адміністративний, юридично - обов'язковий, односторонній).

Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України.

Така правова позиція висловлена в ухвалі ВССУ від 29.06.2013 року

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи. За таких обставин необхідною підставою для притягнення державного органу до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Проте в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач допустив щодо позивача будь-які неправомірні дії , що мають ознаки цивільного позадоговірного правопорушення, за наслідками якого настає деліктна відповідальність за правилами, визначеними главою 82 Цивільного Кодексу України.

Наявність постанови суду про закриття провадження по адміністративній справі за ст.. 173 КУпАП відносно позивача не є належним доказом щодо визнання дій відповідача Червонозаводського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення неправомірними, і, тому судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено у задоволенні позову з підстав не доведенності належними та допустими доказами своїх вимог позивачем.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Оцінюючи встановлені обставини у справі, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов висновку щодо недоведеності факту вчинення відносно позивача винних неправомірних дій відповідачем та наявності обставин, за яких наступає відшкодування моральної шкоди за правилами ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307,ст.ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: