Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-1494/10
Провадження №22ц/778/6320/15 Головуючий у 1 інстанції: Шалагінова А.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Онищенка Е.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2015 року за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії держвиконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якій просив: визнати незаконною відмову державного виконавця Юлдашева А.А. щодо відмови задовольнити його вимогу як боржника за виконавчим провадженням в першу чергу звернути стягнення на холодильник марки НОРД 2002 року випуску та кухонний гарнітур що складається з 4 навісних шаф та тумбочки, визнати незаконними дії вказаного державного виконавця щодо опису та арешту двокімнатної квартири АДРЕСА_1, скасувати акт опису та арешту майна від 18 вересня 2015 року складений в рамках виконавчого провадження №48611646 вказаним державним виконавцем.

В обґрунтування скарги зазначив, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень знаходиться виконавче провадження №48611646 в тому числі й виконавчий лист №2-1494/2010 від 12 травня 2011 року щодо стягнення із заявника на користь АТ «МетаБанк» заборгованості. 17 вересня 2015 року заявник звернувся до виконавця цього відділу ОСОБА_4 із заявою, в якій повідомив про наявне в нього рухоме майно, на яке ним як боржником може бути запропоновано звернути стягнення у першу чергу. 18 вересня 2015 року державним виконавцем проведено опис й арешт майна боржника, а саме холодильника марки НОРД 2002 року випуску кухонного гарнітуру, що складається з 4 навісних шаф та тумбочки, двокімнатної квартири АДРЕСА_2, про що складено акт. Державним виконавцем не було здійснено виходу за місцем фактичного проживання заявника, не було перевірено його майнового стану, наявності рухомого майна, коштів, на які може бути звернено стягнення. Вважав, що зазначені дії державного виконавця суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження» та порушують його право власності, з огляду на що просив вимоги скарги задовольнити.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2015 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 щодо опису та арешту двокімнатної квартири АДРЕСА_1. В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2010 р. задоволено позов ПАТ «МетаБанк», внаслідок чого з ТОВ «Велес», ОСОБА_3, ОСОБА_5 стягнуто солідарно на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором № 07-02/1171-К від 22.11.2002 в сумі 7 048 170,54 гривень, заборгованість за кредитним договором № 08-04/0114-R від 23.03.2004 у сумі 797 409,74 гривень та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 400 гривень, витрати на ІТЗ в розмірі 60 гривень.

Відповідач ОСОБА_5 звернулась 20 жовтня 2010 р. із заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою від 28 лютого 2011 р. була повернута заявникові.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження, тобто сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № ВП 48611646, в межах якого виконується виконавчий лист № 2-1494/2010, виданого 12.05.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя доо солідарне стягнення з ТОВ «Велес», ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором № 07-02/1171-К від 22.11.2002 в сумі 7 048 170,54 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

17вересня 2015 р. ОСОБА_3 звернувся до заступника начальника Відділу ОСОБА_4 із заявою, зі змісту якої випливає, що 15 вересня 2015 р. заявник отримав повідомлення про проведення виконавчих дій, а саме 18 вересня 2015 р. о 10:30 год. опису та арешту майна -квартири АДРЕСА_3. В порядку п. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» заявник запропонував звернути стягнення на кухню та холодильник, що знаходяться у вказаній квартирі. Також заявник повідомив про те, що в нього наявне й інше рухоме майно, з огляду на що вирішення питання про арешт нерухомого майна є передчасним.

18вересня 2015 р. державним виконавцем вказаного Відділу ОСОБА_4 було складено акт опису та арешту майна, відповідно до якого описано та арештовано наступне майно, що належить боржникові ОСОБА_3: холодильник марки НОРД, 2002 року випуску, кухонний гарнітур, що складається з 4 навісних шаф та тумбочки, двокімнатної квартири № 6, що знаходиться на 2-му поверсі 5-поверхового будинку № 33 по вулиці Радіаторна в місті Запоріжжі.

Копію вказаного акта ОСОБА_3 отримав 18 вересня 2015 р.

До суду з даною скаргою ОСОБА_3 звернувся 28 вересня 2015 p., тобто із дотриманням встановленого частиною першою статті 385 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами першою-другою статті 52 цього ж Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах

17 вересня 2015 р. боржник ОСОБА_3 запропонував виконавцеві звернути стягнення на рухоме майно, запропонувавши відповідні речі та надавши інформацію про їх наявність, що відповідає приписам частини п'ятої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець 18 вересня 2015 р. провів опис та арешт як рухомого майна, (холодильник марки НОРД, 2002 року випуску, кухонний гарнітур, що гадається з 4 навісних шаф та тумбочки), так і здійснив опис та арешт нерухомого майна квартири АДРЕСА_4).

При цьому, державним виконавцем не було надано ОСОБА_3 відповіді на його заяву. Проте, виходячи зі змісту акта опису і арешту майна від 18 вересня 2015 р., суд дійшов правильного висновку, що державним виконавцем була врахована заява ОСОБА_3, оскільки зазначене ним майно було описано та арештовано.

З у урахуванням наведеного судова колегія вважає, що розглядаючи спір в зазначеній частині скарги, суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 312 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: