Справа № 352/2176/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2870/2015
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

24 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Малєєва А.Ю.,

секретаря Яковин М.Я.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні матеріали справи за заявою представника ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 на ухвалу Тисменицького районного суду від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тисменицького районного суду від 12 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП та відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись із даною ухвалою, представник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд не врахував того, що співвідповідач ОСОБА_3 може відчужити або передати в експлуатацію належний йому автомобіль, за участі якого відбулась ДТП, на користь інших осіб, що в свою чергу може ускладнити виконання майбутнього рішення суду. При цьому, зазначає апелянт, суд безпідставно не прийняв до уваги того, що в добровільному порядку відповідачі відмовились відшкодовувати йому завдану ДТП матеріальну шкоду. Вважаючи ухвалу суду незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1, належний ОСОБА_3 та заборонити останньому передавати дане авто в користуванні іншим особам до вирішення справи по суті.

ОСОБА_5 в засідання апеляційного суду не з'явився з невідомих причин, хоча судові повідомлення були вручені у встановленому законом порядку завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги заперечив, зазначивши, що належна йому автомашина, на яку просить накласти арешт позивач, після ДТП знаходиться на ремонті. Пояснив, що відчужувати він цей транспортний засіб після його ремонту наміру не має, оскільки автомашина необхідна йому для ведення підприємницької діяльності. Зауважив також, що ОСОБА_4 отримав від страхової компанії згідно страхового полісу про цивільно-правову відповідальність власників транспортних засобів кошти, які становлять більшу частину матеріальної шкоди. Крім того, ОСОБА_3 заперечив твердження представника позивача про те, що ОСОБА_5 перебуває з ним у трудових відносинах. Вказав, що ОСОБА_5 керував належною йому автомашиною на законних підставах. Також відповідач зауважив, що вартість його автомашини становить орієнтовно 200 тисяч грн, що істотно більше, ніж розмір матеріальних збитків позивача, який залишається невідшкодованим. Вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, просить залишити її без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151,152,153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі вправі вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Із змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Тисменицького районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП та відшкодування моральної шкоди.

Із змісту поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що жодних доказів на підтвердження наміру відповідача на відчуження належного йому автомобіля НОМЕР_2 чи передачі його в користування іншим особам, заявник не надав. Натомість дані твердження заявника колегія суддів вважає лише припущенням.

Зважаючи на відсутність доказів на підтвердження обставин, з якими повязується застосування зазначеного представником ОСОБА_4 виду забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів зауважує, що забезпечення позову у спосіб, зазначений заявником, може унеможливити ведення власником автомашини підприємницької діяльності.

Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженої ухвали немає.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу Тисменицького районного суду від 12 листопада 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

ОСОБА_6