Справа № 606/1517/15-ц
Ухвала

15 грудня 2015 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

за участі секретаря Пасько І.Б.

позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка,60», відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Теребовлянського районного управління юстиції про визнання незаконними протоколів засіданні ініціативної групи, протоколів установчих зборів, скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити дію,-

ВСТАНОВИВ:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка», третя особа відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Теребовлянського районного управління юстиції в якому просив суд визнати незаконними та скасувати протокол засідання ініціативної групи і проведення установчих зборів, визнати незаконним та скасувати протоколи зборів жителів багатоквартирного будинку від 18.06.2014 року, 29.06.2014 року, визнати недійсною державну реєстрацію юридичної особи ОСББ «Шевченка 60» (), зобовязати відділ державної реєстрації здійснити припинення ОСББ «Шевченка-60».

На підставі клопотання позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні було залучено відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Теребовлянського районного управління юстиції співвідповідачем у справі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просив суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України, так як позивачем сплачено судовий збір не в повному обсязі, оскільки заявлено більше двох майнових вимог, а судовий збір сплачено лише за одну. А також просив в частині вимог до відділу державної рестрації Теребовлянського районного управління юстиції закрити провадження згідно з п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач заперечив з приводу залишення позовної заяви без розгляду з тих підстав, що норми закону, які передбачають сплату судового збору за дві і більше вимоги немайнового характеру набрали чинності після подання ним позову, а тому не можуть бути застосовані, щодо вимог про закриття провадження, вказав, що його вимоги є взаємоповязані між собою, а тому можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Спори із інших правовідносин розглядаються в порядку, встановленому в ЦПК України, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При цьому відповідно до ст. 16 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», державний реєстратор - посадова особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

В свою чергу відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В ст. 4 КАС України, вказано, що правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 3 ст. 21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року №802/3531/14-а вказано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.78 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з… питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином позивач не наділений правом на звернення до суду з позовом про визнання недійсним та скасування державної реєстрації відповідача та, зобов`язання реєстратора вчинити запис про припинення реєстрації в порядку цивільного судочинства, оскільки за такими вимогами є орган державної влади, який реалізовую компетенцію у публічно-правовій сфері.

Відповідно до ст. 205 ЦПК України , суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Що стосується вимоги представника відповідача залишити без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України, так як позивачем сплачено судовий збір, то дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки позивачем подано позовну заяву 28 липня 2015 року. Частину третю статті 6 Закону України «про судовий збір» доповнено новим абзацом згідно із Законом № 484-VIII від 22.05.2015 про те, що коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Дані змін набули чинності з 01 вересня 2015 року, тобто після подання позову ОСОБА_1

Відповідно до зазначеного, керуючись ст..ст. 15,16,205 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі в частині прохання про визнати недійсною державну реєстрацію юридичної особи ОСББ «Шевченка 60» (), зобовязати відділ державної реєстрації здійснити припинення ОСББ «Шевченка-60», закрити.

Роз`яснити позивачам їх право звернутися із вказаними проханнями до суду в порядку, що встановлений в Кодексі адміністративного судочинства України.

Ухвалу в чатсині закриття провадження може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області області протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя І.Б. Марціцка