АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7906/15 Головуючий 1 інст. - Остропілець Є.Р.
Справа № 619/4240/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» грудня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року за виділеними матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення компенсації,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1, заборонивши його відчуження та проведення робіт, пов'язаних з виконанням рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 листопада 2014 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року накладено арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, заборонено відчужувати, надавати довідки на відчуження, а також вчиняти будь-які дії, пов'язані з відчуженням майна, а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1, ОСОБА_2, через свого представника, подали апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу - скасувати. При цьому посилалися на порушення застосування норм процесуального права.

Вважали, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, які набрали законної сили; що накладення арешту на житловий будинок не є співмірною та розумною формою забезпечення позову; що доказів того, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення не надано.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 необхідно задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Забезпечуючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Із виділених матеріалів справи вбачається, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою проведено перерозподіл часток спірного житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею будинку 90, 10 кв. м.; визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 65/200 частин за кожним та виділено в натурі на їх частки та ОСОБА_5 на його частку в розмірі 35/100 частин спірного житлового будинку з відповідними надвірними будівлями; покладено на сторони здійснення відповідних переобладнань, вирішено питання щодо земельної ділянки.

Рішення набрало чинності.

Із змісту позову вбачається, що спір стосується виплати компенсації, пов'язаної з покращенням спірного житлового будинку та надвірних будівель шляхом перебудови та будівництва надвірних будівель.

Накладаючи арешт на спірний будинок, суд виходив з того, що для вирішення спору необхідно призначити судово-технічну експертизу, а її проведення можливе без виконаних в будинку переобладнань, пов'язаних з виконанням судового рішення від 28 квітня 2015 року.

Однак, такий висновок суду суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавств при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Задовольняючи заяву в частині накладення арешту на нерухоме майно, суд першої інстанції фактично зупинив виконання рішення суду від 28 квітня 2015 року.

За таких обставин судова колегія вважає, що ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні заяви ОСОБА_4 в цій частині.

Однак, судова колегія погоджується з висновком суду в частині заборони відчуження, надання довідки на відчуження, а також вчинення будь-яких дій, пов'язаних з відчуженням спірного житлового будинку, оскільки цей захід забезпечення позову не зупиняє виконання судового рішення. Невжиття зазначеного західу може утруднити або зробить неможливим в майбутньому виконання судового рішення. Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ст.313, п.6 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року - змінити, скасувавши її в частині накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 і в задоволенні заяви в цій частині ОСОБА_4 - відмовити.

В іншій частині ухвалу суду - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Судді колегії