У Х В А Л А

іменем україни

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, про перегляд рішення апеляційного суду Вінницької області від 19 квітня 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - орган опіки та піклування Вінницької міської ради, про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк) звернулося до суду з указаним вище позовом, в якому просило стягнути з відповідачів, як спадкоємців, кредитну заборгованість ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не повернувши отримані згідно з кількома кредитними договорами грошові кошти, відповідно до розміру їхніх часток у спадковому майні

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 19 квітня 2011 року скасовано рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 15 березня 2011 року і ухвалено нове рішення. Позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто на його користь зі спадкоємців першої черги відповідно до розміру часток у спадковому майні заборгованість за кредитними договорами з: ОСОБА_6 1 253,79 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 9 915 грн 24 коп.; ОСОБА_7 1 567,24 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 12 394 грн 05 коп.; ОСОБА_8 1 567,24 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 12 394 грн 05 коп.; ОСОБА_3 1 880,69 долари США, що за курсом Національного банку України становить 14 872 грн 86 коп.; ОСОБА_4 3 134,48 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 24 788 грн 09 коп.; ОСОБА_5 3 134,48 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 24 788 грн 09 коп. Розподілено судові витрати.

У червні 2014 року ОСОБА_3 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, з посиланням на п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України звернулася до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Вінницької області від 19 квітня 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що рішення суду про стягнення зі спадкоємців ОСОБА_9 кредитної заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббанк» ґрунтувалось на ухвалі Ленінського районного суду м. Вінниці від 18 березня 2010 року, якою затверджено мирову угоду про поділ спадкового майна та визначено частки кожного спадкоємця у спадщині. Проте зазначена ухвала місцевого суду була скасована ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 лютого 2012 року і за наслідками нового розгляду справи ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2014 року була затверджена інша мирова угода з іншим поділом часток спадкоємців у спадщині, що суттєво впливає за визначення частки заборгованості кожного зі спадкоємців за кредитними договорами спадкодавця.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 липня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_3, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, справу направити до апеляційного суду на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, апеляційний суд виходив із того, що підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, немає, оскільки і рішенні суду не робилось посилання на ухвалу районного суду від 18 березня 2010 року про затвердження мирової угоди, а перерозподіл часток у спадщині не впливає на загальну суму кредитної заборгованості.

Проте погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна, оскільки судом порушені норми процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду.

За змістом ст. 361 ЦПК Укораїни нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Для визначених п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

При цьому нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» судам роз'яснено, що скасування судового рішення (п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_3, апеляційний суд неправильно зазначив, що суд при ухваленні рішення від 19 квітня 2011 року про стягнення кредитної заборгованості не посилався як на підставу своїх висновків на ухвалу Ленінського районного суду м. Вінниці від 18 березня 2010 року, якою затверджено мирову угоду між спадкоємцями про поділ спадкового майна та визначено частки кожного спадкоємця у спадщині, оскільки це прямо суперечить і спростовується змістом вказаного рішення суду (т. 2, а.с. 161-163). Саме виходячи з визначених цією ухвалою суду часток спадкоємців у спадщині, апеляційний суд визначив частки кожного із спадкоємців при стягненні кредитної заборгованості спадкодавця.

Проте вказана ухвала суду була скасована ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 лютого 2012 року і за наслідками нового розгляду справи ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2014 року була затверджена інша мирова угода з іншим розподілом часток спадкоємців у спадщині, що суттєво впливає за визначення частки заборгованості кожного із спадкоємців за кредитними договорами, укладеними спадкодавцем (т, 3, а.с. 24-27).

Посилання апеляційного суду на те, що перерозподіл часток у спадщині не впливає на розмір суми кредитної заборгованості є невірним, так як відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, суттєвим для визначення кредитної заборгованості спадкодавця є не загальний розмір боргу, як вважав апеляційний суд, розмір боргу кожного із спадкоємців, який має відповідати його частці у спадщині. При цьому встановлено, що частки спадкоємців у спадщині суттєво змінилися, що значно впливає на визначення частки боргу, яку кожен спадкоємець зобов'язаний сплатити замість спадкодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 липня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик