Провадження № 2/643/4030/15
22.12.2015 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді Задорожної А.М.,
за участю секретаря судового засідання Тугайбей В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3,
01.07.2015р. позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказали, що 31.10.2013 року померла їхня рідна бабуся ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина. Серед спадкового майна та прав на майно на день смерті ОСОБА_4 їй належало: на праві приватної власності 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. За своє життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла їм всю належну частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2, в рівних частинах кожному. Заповітом ОСОБА_4 охопила усю спадщину. Після смерті спадщину за заповітом прийняли позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом подання до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 заяв про прийняття спадщини за заповітом. Крім них, з такою заявою ніхто більше не звертався. На теперішній час вони не можу оформити на себе право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 через наступне: ОСОБА_4 успадкувала 1/2 частку згаданої квартири у 2004 році після смерті її чоловіка ОСОБА_5 Разом з ОСОБА_4, іншу 1/2 частку згаданої квартири у 2004 році після смерті ОСОБА_5 успадкував його син ОСОБА_6. Таким чином, є всього один правовстановлюючий документ на двох власників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 У звязку з чим, вони позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину.
Представник позивачів в судове засіданні не зявився, подав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд проводити за його відсутності та задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Належним чином повідомлений представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку.
У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Третя особа в судове засідання не зявилася, раніше подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що 31 жовтня 2013 року ОСОБА_4 померла.
Після її смерті відкрилася спадщина
Серед спадкового майна та прав на майно на день смерті ОСОБА_4 належала 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За виключенням прав та обовязків особи, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, які не входять до складу спадщини, - вичерпний перелік яких законодавчо визначений у ст.1219 ЦК України: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в обєднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обовязки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України.
Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч.2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
За своє життя ОСОБА_4 склала заповіт. Спадкодавець призначила спадкоємцями ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яким заповідала всю належну їй частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2, в рівних частинах кожному.
Відповідно до статті 1241 ЦК України, 1. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, нерпацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).
Відповідно до частин 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно до частини 3 статті 1268 ЦК України визначено, Спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно до частини 1 та 2 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
28.01.2014р. позивачів звернулися до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса від 04.06.2015р. було відмовлено у їх видачі, оскільки у спадкоємців відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Даний правовстановлюючий документ є ОСОБА_6, який відмовляється його надати.
Відповідно до п.п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, - чого спадкодавці зробити не можуть.
Отримати дублікат свідоцтва про право на спадщину також є неможливим, оскільки відповідно до п.п.1.1. п.1 гл.22 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, дублікати документів видаються у разі їх втрати або зіпсування, а у даному випадку він не втрачений та не зіпсований, а знаходиться у іншого співвласника ОСОБА_6, і є для цього співвласника правовстановлюючим документом.
Таким чином, судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями після померлої 31.10.2013р. ОСОБА_4, однак позбавлені можливості реалізувати своє право на отримання спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення.
Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1219, 1221, 1223, 1225, 1228, 1258, 1268, 1270, 1272 України, ст.ст. 10, 11, 60, 169, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий А.М. Задорожна