Дата документу 14.12.2015
Справа № 501/3135/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2015 року м. Іллічівськ.

Іллічівський міський суд Одеської області у складі :

головуючого судді - Смирнова В.В.,

при секретарі Пращук А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іллічівську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про зміну договору найму житлового приміщення та визначення порядку користування житловою площею, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, комунального підприємства «Міське управління житлово-комунального господарства» м.Іллічівська про зміну договору найму житлового приміщення та визначення порядку користування житловою площею. Позивач мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_5 з 1996 року разом з матірю ОСОБА_6 та братом ОСОБА_3 були зареєстровані в 2-х кімнатній квартирі комунальної власності №14 по вул.Данченко, 21 в м.Іллічівську.

06.11.2010 року ОСОБА_6 померла.

Позивач вказує, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 11.01.2012 року скасовано рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04.02.2002 року про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою №14 по вул.Данченко, 21 в м.Іллічівську.

Також позивач зазначає в позові, що рішенням Іллічівського міського суду від 13.03.2012 року, яке набуло чинності 20.06.2012 року, визнано недійсною здійснену в 2003 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 приватизацію цієї квартири та договір відчуження ними в 2005 році вказаної квартири на умовах довічного утримання набувачу ОСОБА_4 та прийнято рішення про вселення ОСОБА_5 в указану квартиру.

16.03.2012 року ОСОБА_4 разом із членами своєї сімї ОСОБА_7Є та ОСОБА_8 зареєструвалися у спірній квартирі на підставі чинного на той час договору довічного утримання.

14.09.2011 року, з дозволу ОСОБА_4, як власника квартири, в спірній квартирі зареєструвався ОСОБА_3, однак його вселення у вказану квартиру не відбулося з фактичним перебуванням зазначених вище осіб в квартирі.

Позивач стверджує, що рішенням Іллічівського міського суду від 12.12.2014 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.07.2015 року, ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнано такими, що втратили право користування житловою площею вказаної квартири, прийнято рішення про їх виселення та вселення в квартиру ОСОБА_5

На даний час квартира є комунальною власністю та позивач ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є наймачами квартири, які не можуть добровільно визначити порядок користування житловою площею.

У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд змінити договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 з встановленням порядку користування квартирою №14 по вул.Данченко, 21 в м.Іллічівську Одеської області, за яким виділити у відокремлене користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 14.5 м.кв. з балконом 0.8 м.кв., а ОСОБА_5 житлову кімнату площею 13.3 м.кв., залишивши в їх загальному користуванні кухню площею 7 м.кв., вбиральню та ванну кімнату площею 2.7 м.кв., коридор площею 7.4 м.кв.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позов в повному обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, надав письмові заперечення проти позову (а.с.64-67), мотивуючи тим, що позов безпідставний.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, мотивуючи тим, що вона оскаржує попередні рішення судів і це може вплинути на права та обовязки сторін по справі.

Заслухавши присутніх сторін по справі, вивчивши матеріли цивільної справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований в 2-х кімнатній квартирі комунальної власності №14 по вул.Данченко, 21 в м.Іллічівську (а.с.20).

06.11.2010 року ОСОБА_6 померла (а.с.17).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11.01.2012 року (а.с.7-9) скасовано рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04.02.2002 року про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою №14 по вул.Данченко, 21 в м.Іллічівську.

Рішенням Іллічівського міського суду від 13.03.2012 року (а.с.10-12), яке набуло чинності 20.06.2012 року, визнано недійсною здійснену в 2003 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 приватизацію цієї квартири та договір відчуження ними в 2005 році вказаної квартири на умовах довічного утримання набувачу ОСОБА_4 та прийнято рішення про вселення ОСОБА_5 в указану квартиру.

Рішенням Іллічівського міського суду від 12.12.2014 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.07.2015 року, ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнано такими, що втратили право користування житловою площею вказаної квартири, прийнято рішення про їх виселення та вселення в квартиру ОСОБА_5

Відповідно до ст.104 ЖК Української РСР, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

Згідно ст.63 ЖК Української РСР, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до ст.48 ЖК Української РСР, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Згідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Відповідно до поверхового плану та журналу внутрішніх обмірів (а.с.22) квартира АДРЕСА_2, загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. складається з двої ізольованих житлових кімнат площею 13,3 кв.м. та 14,5 кв.м. з балконом 0,8 кв.м., кухні площею 7 кв.м., вбиральні та ванної кімнати площею 2,7 кв.м., коридору площею 7,4 кв.м.

Суд вважає, що запропонований позивачем порядок користування квартирою, за яким виділити у відокремлене користування ОСОБА_3 (21.02.1950р.н.)житлову кімнату площею 14.5 м.кв. з балконом 0.8 м.кв., ОСОБА_5 (10.05.1945 р.н.) житлову кімнату площею 13.3 м.кв., залишивши в їх загальному користуванні кухню площею 7 м.кв., вбиральню та ванну кімнату площею 2.7 м.кв., коридор площею 7.4 м.кв. будуть відповідати часткам тієї житлової площі, яку вправі постійно і окремо використовувати наймачі для свого постійного проживання та проживання своїх сімей.

Отже, частка кожного з наймачів складає 13,9 кв.м., тому на кожного із наймачів може бути вилічено в окреме користування по одній житловій кімнаті, що не тягне погіршення їх житлових умов та відхилення від ідеальної частки кожного на житлову площу на 0,6 кв.м. не є суттєвим.

Можливість визначення такого порядку узгоджуються з загальними засадами цивільного законодавства щодо справедливості і розумності (ст.3 ч.1 п.6 ЦК України), та з нормами сімейного і житлового законодавства України.

За ст.ст.4, 5 СК України кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя; держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, і створює умови для зміцнення сім'ї.

Згідно ст.106 ЖК Української РСР, у разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Таким чином суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.104 ЖК Української РСР, ст.ст.213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про зміну договору найму житлового приміщення та визначення порядку користування житловою площею задовольнити частково.

Змінити договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_3, виділити у відокремлено користування ОСОБА_3 (21.02.1950р.н.)житлову кімнату площею 14.5 м.кв. з балконом 0.8 м.кв., ОСОБА_5 (10.05.1945 р.н.) житлову кімнату площею 13.3 м.кв., залишивши в їх загальному користуванні кухню площею 7 м.кв., вбиральню та ванну кімнату площею 2.7 м.кв., коридор площею 7.4 м.кв.

З повним рішенням сторони можуть ознайомитись у Іллічівському міському суді Одеської області 14 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Іллічівський міській суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.В. Смирнов