Провадження № 22ц/784/2867/15 Суддя першої інстанції Гуденко О.А.
Справа№490/5995/15-ц
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Галущенка О.І., Колосовського С.Ю.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» (надалі ПАТ «ФІДОБАНК», Банк) на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ФІДОБАНК» і ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про припинення договору поруки ,-

В С Т А Н О В И Л А:

23 червня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ФІДОБАНК» і ОСОБА_4 про припинення договору поруки.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16 червня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір.

З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за вищезазначеним кредитним договором в той же день між Банком та ним було укладено договір поруки та 23 травня 2011 року додаткова угода до договору поруки, за якою поручитель підтверджував, що надає згоду на будь-які нові зміни умов кредитного договору, а також на збільшення обсягу відповідальності у звязку з такими змінами.

Проте, у вказаному договорі поруки та в додатковій угоді до нього не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється та встановлено, що він діє до повного виконання усіх зобовязань боржника за договором.

У звязку з невиконанням ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором у неї утворилась заборгованість перед Банком.

16 серпня 2012 року Банк направив йому письмову вимогу про дострокове погашення кредитної заборгованості та повернення всієї суми кредиту.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 вересня 2014 року стягнуто на користь Банку солідарно з ОСОБА_4 та іншого поручителя ОСОБА_5 901 614,45 дол. США загальну заборгованість за кредитним договором. Проте, рішення апеляційної інстанції від 26 травня 2015 року порука ОСОБА_5 визнана припиненою, у звязку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині скасовано та в задоволенні позову відмовлено.

Протягом шестимісячного строку після письмової вимоги банку від 16 серпня 2012 року Банком не було предявлено позов до суду щодо стягнення з нього кредитної заборгованості, а відтак його порука є припиненою.

Посилаючись на викладене, та положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, ОСОБА_3 просив суд визнати договір поруки від 17 червня 2008 року та додаткову угоду від 23 травня 2011 року до цього договору поруки такими, що припинили свою дію.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визнано договір поруки від 17 червня 2008 року та додаткову угоду № 1 від 23 травня 2011 року до договору поруки від 17 червня 2008 року, укладеними між ПАТ «ФІДОБАНК», який є правонаступником ПАТ «СЕБ Банк» та АБ «Факторіал-банк», з однієї сторони та ОСОБА_3, з другої сторони, такими, що припинили свою дію. Також розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ «ФІДОБАНК» просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що районним судом неправильно дана оцінка досудовій вимозі Банку від 16 серпня 2012 року, яка не змінює строку виконання основного зобовязання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 червня 2008 року між акціонерним банком «Факторіал-Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «СЕБ Банк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умов якого остання отримала кредит в сумі 990 000 дол. США зі сплатою 12,5% річних строком до 15 червня 2018 року включно(а.с.4-7).

Згідно з п. 1.1.1 кредитного договору, кінцевий строк повернення кредиту 15 червня 2018 року.

Відповідно до п. 4.3 договору, у разі неналежного виконання кредитного зобовязання, зокрема, порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів в порядку, що визначений графіком погашення кредиту, Банк має право на дострокове стягнення усієї кредитної заборгованості.

17 червня 2008 року, для забезпечення виконання умов кредитного договору між акціонерним банком «Факторіал-Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого останній зобовязався нести солідарну відповідальність з позичальником за вказаним кредитним договором в повному обсязі (а.с. 8-9).

Підпунктами 5.3-5.4 договору поруки визначено, що він діє до повного виконання зобовязань по договору кредиту. Порука припиняється з припиненням забезпечених нею зобовязань, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п.п. 3.1 договору поруки, поручитель у випадку невиконання боржником боргових зобовязань перед кредитором має здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому кредитором .

23 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК», та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки, відповідно до якої останній підтверджує, що він надає свою згоду на будь-які нові зміни умов кредитного договору та на збільшення обсягу відповідальності поручителя у звязку з такими змінами (а.с.10).

Оскільки позичальник несвоєчасно здійснював платежі за умовами кредитного договору, у позичальника утворилася заборгованість, у звязку з чим 15 серпня 2012 року Банк направив ОСОБА_3 письмову вимогу про дострокове у семиденний строк з дати отримання вимоги повернення кредитних коштів у сумі 891 620,24 дол. США та пені у розмірі 240 382, 14 грн. (а.с.11).

Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, Банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

У разі зміни кредитором на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати

Такі правові висновки, викладені у постановах Верхового суду України у справі № 6-106цс/14 від 24 вересня 2014 року, у справі № 6-125/14 від 17 вересня 2014 року, у справі № 6-190цс14 від 21 січня 2015 р., які є обовязковими для застосування на підставі ст. 360-7 ЦПК України.

За такого, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_3 є припиненою.

При цьому, твердження представника Банку про те, що районним судом неправильно дана оцінка досудовій вимозі Банку від 16 серпня 2012 року, яка, на його думку, не змінює строку виконання основного зобовязання не заслуговують на увагу, оскільки п. 4.3 кредитного договору передбачена сторонами саме зміна строку повернення кредитної заборгованості та правові наслідки такої дії, про що йдеться в досудовій вимозі Банку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції встановив фактичні обставини справи на основі повного і обєктивного дослідження матеріалів справи, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Л.М. Царюк

Судді: О.І. Галущенко

ОСОБА_6