Ленінський районний суд м.Полтави Копія
Справа № 553/1841/15-ц
Провадження № 6/553/46/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.12.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Крючко Н.І.

при секретарі - Босяк К.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 звернулося до суду з позовом до суховій А.М. про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.10.2006 на загальну суму 4 6000 грн., посилаючись на те, що 17.10.2006 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н , відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість в сумі 22 693 грн. 14 коп..

Згідно ухвали Миргородськоого міськрайонного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року справу передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Полтави за підсудністю.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просив застосувати строки позовної давності, про що надав письмову заяву.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю - ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову в звязку з сплином строків позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити заяву відповідача ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності та відмовити в задоволенні позову за наступних обставин.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 17.10.2006 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н , відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість в сумі 22693,14 грн., яка складається з наступного: 3787,81 грн. заборгованість за кредитом; 17378,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, штраф у розмірі 500,00 грн.(фіксована частина), 1056,82 грн. штраф (процентна складова).

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах. Який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Встановлено, що термін дії картки, виданої на підставі кредитного договору № б/н від 17.10.2006 року , визначено 1 рік, таким чином строк дії картки закінчився у 2007 році.

Судом встановлено, що 24.10.2008 року відповідачем було проведено останній платіж у сумі 200 грн., після чого останній припинив сплачувати кошти на зазначену картку, в звязку з чим у неї почалась накопичуватися заборгованість, яка, згідно розрахунків позивача, станом на 30.06.2015 року, утворилась заборгованість в сумі 22 693,14 грн., за кредитним договором № б/н від 17.10.2006 року, яка складається з наступного: 3787,81 грн. заборгованість за кредитом; 17378,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, штраф у розмірі 500,00 грн.(фіксована частина), 1056,82 грн. штраф (процентна складова).

Зазначені вище обставини свідчать про те, що позивач ще в 2008 році дізнався про порушення своїх прав, та в 2009 році у останнього виникло право звернення до суду за захистом порушеного права. Посилання представника позивача на те, що карткові рахунки відкриті на невизначений строк та при закінченні терміну дії картки, банк подовжував строк дії картки на той же термін не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 9.1 «Умов та правил надання банківських послуг» утримувач картки поручає банку зупинити або припинити дію картки, або відмовити у її продовженні, заміні чи видачі нової картки, якщо утримувач картки допустив більше одного разу прострочку погашення мінімального обовязкового платежу.

Крім того, п. 9.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачає, що при ненадходженні грошових коштів протягом 3 місяців з моменту закінчення терміну дії картки банк стягує комісію за обслуговування карткового рахунку, якщо залишок менше комісії, то розмір комісії встановлюється в розмірі залишкових коштів на картці. При нульовому залишку коштів по неактивному рахунку останній закривається.

Відповідно до п. 3.1.3 «Правил користування платіжною карткою» при закінченні терміну дії відповідної картки подовжується на новий термін, якщо раніше не надійшла заява про закриття розрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на рахунку та при виконанні інших умов продовження, передбачених договором.

Таким чином, вбачається, що відповідач порушив умови договору, не сплачував платежі, а банк в свою чергу не виконав умови договору, якими передбачено, що в разі якщо утримувач картки більше одного разу допустив прострочку погашення мінімального обовязкового платежу, то утримувач картки поручає банку зупинити або припинити дію картки, відмовити в її подовженні, заміні або видачі.

Поряд з цим, судом встановлено, у відповідності до п. 3.1.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено продовження Банком строку дії картки у разі наявності двох умов: якщо до початку місяця закінчення строку її дії не надійшла письмова заява Держателя про закриття картрахунку та при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по даному рахунку.

Судом встановлено, що на рахунку ОСОБА_1 грошових коштів немає, а по закінченню строку дії картки йому нова не видавалася.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 4 статті 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач ще в 2008 році дізнався про порушення своїх прав, не виконав умови п. 9.1 «Умов та правил надання банківських послуг», тому заява відповідача про застосування строку позовної давності підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити за спливом позовної давності.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5

ВІРНО:Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5