Провадження № 2-з/760/84/15
У Х В А Л А

/про забезпечення позову/

20липня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Демидовська А.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.

14 липня 2015 року ОСОБА_1 подав через канцелярію суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, заборонити ОСОБА_2 та її довіреним особам вчиняти дії, які пов'язані з розірванням шлюбу з ОСОБА_1, зобов'язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 вільний доступ для проживання в квартирі АДРЕСА_1

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд може встановити обов'язок вчинити певні дії як для відповідача, так і для інших осіб, чітко визначивши їх коло. При цьому дії, які зобов'язує вчиняти суд для забезпечення позову, повинні бути пов'язані з предметом судового розгляду і спрямовані на реальне забезпечення виконання рішення суду.

Як випливає з аналізу п. 5 Постанови ПВСУ №9, не допускається встановлення обов'язку вчинити певні дії, які є предметом позовних вимог, адже в такому разі вжиттям відповідного заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Запропонований позивачем вид забезпечення позову у частині накладення арешту на майно є співмірним із заявленими позовними вимогами, що відповідає ч. 3 ст. 152 ЦПК України.

З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У цивільному процесі забезпечення позову допускається як до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частини 3,4 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, суд вважає, що є підстави для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову в межах позовної вимоги про накладення арешту на квартиру, оскільки саме такий захід забезпечення позову суд вважає співмірним заявленим позовним вимогам.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1

Ухвала набирає законної сили з часу її прийняття, тобто 20.07.2015 р., та може бути пред'явлена до виконання протягом одного року з дня її прийняття.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ: А.І. Демидовська