РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ № 384/342/15-ц

№пр. 2/384/76/2015

30 червня 2015 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Галицького В.В.,

зі секретарем Лалаян А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вільшанського районного суду з позовом до відповідача про захист честі, гідності та ділової репутації. Позовні вимоги мотивовані тим, що в грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з проханням погодити технічну документацію на його земельну ділянку, яка має спільні межі із земельною ділянкою позивача. Погодити зазначену технічну документацію позивач відмовився. З того часу з відповідачем загострилися неприязні стосунки, відповідач навмисно в усній формі через розмови, розповіді та вигуки розповсюджує між сусідами наклепи, якими звинувачує позивача у посяганні на частину земельної ділянки, яка нібито є власністю відповідача, яку він отримав у спадок, також поводить себе агресивно, голосно вигукує в адресу позивача грубу нецензурну лайку, образливі слова, що принижує його честь і гідність. Ці принизливі дії відповідач вчиняє перед іншими людьми. У своїх вигуках адресованих позивачу та членам його сімї відповідач вживає лайливі слова, зокрема: «тварюка», «дезертир» та інші. Окрім лайливої та нецензурної лайки ОСОБА_2 словесно виказує погрози фізично розправитися із позивачем та членами його сімї. Дані принизливі, систематичні дії та погрози відповідач вчиняє переважно у вечірній та нічний час, що призводить до порушення повноцінного сну. Позивач має проблеми зі здоровям, після погрозливих висловлювань відповідача, постійно підвищується тиск до критичного стану, що змушує звертатися по медичну допомогу та до Вільшанського РВ УМВС. У відповідь на звернення позивач отримував відповіді, які свідчать про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП «дрібне хуліганство». Позивач вважає вигуки, погрози відповідача такими, що не відповідають дійсності, оскільки все своє життя він працював, вів активну громадську діяльність, та такими що порушують його особисті немайнові права, зокрема ганьбить честь, гідність, а також завдає шкоди його діловій репутації. Позивач просить суд визнати висловлювання відповідача в його адресу такими, що призвели до порушення особистих немайнових прав, що принижують честь та гідність. Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що між ним та позивачем дійсно є конфлікт із приводу земельної ділянки, а всі їхні сварки є наслідком вказаного конфлікту.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що проживає неподалік від позивача та відповідача та є їх сусідом. Вона неодноразово чула та була свідком того, як відповідач виражався публічно в адресу позивача матюками, ображав його грубою нецензурною лайкою та образливими словами. Вказані дії відбуваються постійно, зокрема з кінця березня 2015 року і протягом всієї весни 2015 року. Коли відповідач ображав позивача, він бачив що їхню сварку спостерігають і інші особи, оскільки вказані дії з боку відповідача відбуваються як і з його подвіря, яке добре проглядається із дороги, оскільки загороджене невисокою прозорою сіткою рабицею, так і на вулиці.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що проживає поряд із сторонами. Неодноразово він чув як відповідач ображав грубою брутальною лайкою та нецензурними словами позивача. Вказані дії відбуваються постійно. Зокрема всім сусідам чути постійні образи з боку відповідача в адрес позивача.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що є дружиною позивача. Біля них по сусідству проживає відповідач. Їхні подвіря розділяє невисока сітка рабиця. У них із відповідачем через земельні питання виникли неприязні відносини. З того часу протягом двох років відповідач постійно, а ж до моменту звернення до суду кричить привселюдно в їх бік образливі вислови. Відповідач виражається публічно в адресу позивача матюками, ображає його грубою нецензурною лайкою та образливими словами. Вона неодноразово була присутня при цьому. Відповідач бачить, що за ним при його неправомірних діях спостерігає вона та інші сусіди, але всеодно далі продовжує. Він ображає грубою брутальною лайкою позивача знаходячись як у себе на подвірї та і на вулиці. Вони постійно отримують від його дій моральний стрес. Неодноразово звертались до міліції з даного приводу, за що відповідача притягали за адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що працює дільничним інспектором Вільшанського РВ УМВС України в Кіровоградській області. Його позивач неодноразово викликав через неправомірні дії відповідача. У його присутності кілька раз, зокрема протягом 2014 року та весною 2015 року, точного часу не памятає, відповідач ображав грубою брутальною лайкою позивача. На що він робив відповідачу зауваження. Також зазначив, що за вказані дії відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що є матірю відповідача та проживає разом із ним у їхньому домоволодінні. Від них через паркан проживають позивач із своєю сімєю. У них протягом двох років виникла конфліктна ситуація через земельні питання. Зазначила, що його сина позивач спочатку провокує, а потім син до нього свариться. Зазначила що у всьому винуватий позивач.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони є сусідами, їхні домоволодіння розділяє паркан виготовлений із сітки рабиці.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 270 ЦК України, відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Згідно до ч. 3 ст. 273 ЦК України, діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року (надалі постанови Пленуму Верховного Суду України), при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Судом встановлено, що протягом березня 2015 року по момент надходження даного позову до суду, відповідач неодноразово в присутності інших осіб, зокрема свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, словесно виражався в адрес позивача грубою брутальною лайкою, допускав в його адрес образливі висловлювання нецензурного змісту.

Даний факт підтверджується показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, а також відтвореним в судовому засіданні аудіозаписом (а.с. 6), на якому зафіксовано образливі висловлювання відповідача в адрес позивача.

Крім того, відповідач в судовому засіданні не заперечив, що виражався неодноразово в адрес позивача нецензурною лайкою.

Суд вважає, що відповідач в даному випадку допустив образливі висловлювання, які ображають гідність позивача, оскільки під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності. З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а вищезазначена інформація є такою, що порушує права та свободи позивача, ганьбить його гідність.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Разом із тим, суд не погоджується із заявленим позивачем розміром моральної шкоди у 5000 грн., оскільки вважає його значно завищеним та таким, що не відповідає вимогам розумності і справедливості. Враховуючи матеріальний стан відповідача, стан його здоровя, наявність пристарілої матері, яка проживає із ним та фактично знаходиться на його утриманні, суд оцінює заподіяну позивачу моральну шкоду у 1000 грн.. Даний розмір моральної шкоди буде відповідати вимогам розумності і справедливості.

Згідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 275, 277, 299 ЦК України, Законом України «Про інформацію», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року, ст.ст. 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, задовольнити частково.

Визнати висловлювання з боку ОСОБА_2 в адресу ОСОБА_1 здійсненні у період з березня 2015 року по 12.05.2015 року такими, що порушує права та свободи позивача, ганьбить його гідність.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції (Вільшанський районний суд). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: