РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

23 грудня 2015 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Якуші Н.В.

при секретарі Пічугіної А.Г.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Жарова ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів із вимогою про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №36 по вулиці А. Гацева, 7 у м. Харкові. В обґрунтування позову зазначила, що їй належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу квартири від 07.0.2015 року, засвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за №1596.

Вказувала, що відповідачі не є власниками квартири, а лише є зареєстрованим в ній та не є її родичами. Зазначала, що вже близько 10 років не мешкають у квартирі, однак з реєстраційного обліку не знімаються, що перешкоджає позивачу здійснювати користування квартирою №36 по вулиці А. Гацева, 7 у м. Харкові.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник Жарова ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності від 10.02.2015 року вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявку суду не повідомили, у зв'язку з чим ухвалою суду від 23 грудня 2015 року суд за наявності згоди позивача вирішив розглянути дану справу у заочному порядку.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердили, що ще до придбання позивачем спірної квартири були у ній присутні та відповідачів по справі там не бачили, їх речей не було та взагалі із меблів була тільки кухонна, що свідчить, що в квартирі ніхто не мешкав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне.

Так у ході судового розгляду було встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 07.0.2015 року, засвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за №1596 (а.с.6-7) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8).

Судом досліджено, що відповідачі зареєстровані за зазначеною в позовній заяві адресою. Так, відповідно до відомостей адресно довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.03.2001 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 09.07.1991 року (а.с.9, 15, 16).

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що відповідачі не мешкають у квартирі АДРЕСА_2, що належить позивачу по справі вже більше 10 років, їх речей за зазначеною адресою не має, що підтверджується свідченнями свідків.

Крім того, відповідно до листа начальника Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 17.10.2015 року №61/151аз вбачається, що у період з 2013 року по теперішній час заяв від ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 до Київського РВ ХМУ ГУМВС в Харківській області не надходило.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розгляду цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 321, 391,405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №36 по вулиці А. Гацева, 7 у м. Харкові, яка належить на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя Н.В. Якуша