Справа № 487/5680/15-ц
Провадження № 2/487/2350/15
02.12.2015 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді Карташевої Т.А.
секретаря Пономарьової Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,-
У судовому засіданні представник позивача не був присутнім, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до якої, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, причин неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був сповіщений у встановленому законом порядку.
З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 27.02.2012 року в м. Києві по вул. Глушкова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Хонда» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень (а. с.6-7).
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 березня 2012 року, яка набрала законної сили, винним у цьому ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 (а. с. 8).
З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0285276 від 15 листопада 2011 року слідує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ СК «Універсальна» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 50 000 грн. (а. с. 9).
З калькуляції ПАТ «Дніпро Мото Інвест» від 05.03.2012 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда» державний номерний знак НОМЕР_2 складає 9 121 грн. 68 коп. (а. с. 13-17).
На підставі заяви потерпілої особи ОСОБА_2 «СК «АХА Страхування», в якому був застрахований автомобіль «Хонда» державний номерний знак НОМЕР_2, виплатило 8401,68 грн. на рахунок СТО ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест», де був відремонтований автомобіль, та звернулося до ПАТ СК «Універсальна» про відшкодування шкоди (а.с. 10, 18, 19). 23 жовтня 2013 року ПАТ СК «Унверсальна» здійснила перерахування страхового відшкодування «СК «АХА Страхування» у сумі 7891 грн. 68 коп. на підставі страхового акта (а.с.20-23).
Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній до 07 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 цього Закону.
Однак із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди був викладений уже в підпункті 33.1.4. пункту 33.1.статті 33 Закону № 1961-IV України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Проте відповідні зміни до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, внесені не були.
Однак, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 по 08 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1. статті 33 та підпунктів пункту 38.1. статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.
Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року № 6-1цс14.
Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду в порядку регресу.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ПАТ СК «Універсальна» посилалося на те, що відповідач у справі всупереч вимогам закону не повідомив його про настання страхового випадку (а.с. 24). Відповідач цих доводів позивача не спростував і доказів із зазначеного приводу суду не подав.
Тому зважаючи на те, у справі немає доказів про повідомлення страховика водієм забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, про настання дорожньо-транспортної пригоди у строки та в порядку, що визначені у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позовні вимоги ПАТ СК «Універсальна»до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 7891 грн. 68 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 158, 209, 212-215, 218, 224, 228 ЦПК України, ст. 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 7891 грн. 68 коп., витрати по сплаті судового збору 243 грн. 60 коп., а всього 8135 грн. 28 коп. (вісім тисяч сто тридцять п*ять гривень двадцять вісім копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Т.А. Карташева