У х в а л а

іменем україни

15 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства «Арт-Трейдінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Класик Партнер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Чесна музика», ОСОБА_1, ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів, стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Приватного підприємства «Арт-Трейдінг» та його представника - Кшевецької Інни Василівни на рішення апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року Приватне підприємство «Арт-Трейдінг» (далі - ПП «Арт-Трейдінг») звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Класик Партнер» (далі - ТОВ «Класик Партнер»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Чесна музика» (далі - ТОВ «Чесна музика»), ОСОБА_1, ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів, стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29 березня 2010 року на підставі договору про передачу авторських та суміжних прав, укладеного з ФОП ОСОБА_3, набуло виключні майнові авторські та суміжні права на твір (фонограму) "ІНФОРМАЦІЯ_1" як у сольному виконанні ОСОБА_2, так і у дуетному виконанні ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які, в свою чергу, на момент передачі позивачу належали ФОП ОСОБА_3, на підставі договору про передачу авторських та суміжних прав № 15/03/10 від 15 березня 2010 року, укладеного між ним та ОСОБА_2 У грудні 2011 року позивачу стало відомо про те, що відповідачі ТОВ "Классик Партнер" і ТОВ "Чесна музика" мають до нього майнові претензії щодо законності володіння, користування та розпорядження авторськими правами на вищевказаний твір. На підтвердження належності ТОВ "Классик Партнер" виключних майнових авторських та суміжних прав на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" відповідачами ТОВ "Классик Партнер" і ТОВ "Чесна музика" позивачу було надано договір № 2805 від 28 травня 2009 року, укладений між ТОВ "Классик Партнер" і ОСОБА_2; ліцензійний договір № А9-1505/1 від 15 травня 2009 року, укладений між ТОВ "Классик Партнер" та ОСОБА_1; ліцензійний договір № 077/2 (невиключна ліцензія) від 20 лютого 2010 року, укладений між ТОВ "Классик Партнер" та ТОВ "Чесна музика". В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що у договорі № 2805 від 28 травня 2009 року вказані невірні паспортні дані та адреса реєстрації ОСОБА_2; ОСОБА_2 вказаний договір не підписував, а також, останній своїми діями та стверджувальними підписами у договорі про передачу авторських та суміжних прав № 15/03/2010 від 15 березня 2010 року та у розписці від 15 липня 2010 року засвідчив, що виключні майнові авторські та суміжні права на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" не відчужував нікому окрім ФОП ОСОБА_3 та не має до нього жодних претензій.

Позовні вимоги до ФОП ОСОБА_3 позивач обґрунтовував тим, що останній невчасно передав позивачу договір про передачу авторських та суміжних прав № 15/03/2010 від 15 березня 2010 року, чим спричинив затягування конфліктної ситуації з приводу належності прав на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати недійсними наступні договори: договір відчуження прав на фонограму № 2805, укладений 28 травня 2009 року між ТОВ "Классик Партнер" та ОСОБА_2; ліцензійний договір № А9-1505/1, укладений 15 травня 2009 року між ТОВ "Классик Партнер" та ОСОБА_1; ліцензійний договір № 077/2 (невиключна ліцензія), укладений 20 лютого 2010 року між ТОВ "Классик Партнер" та ТОВ "Чесна музика"; визнати дії ТОВ "Классик Партнер" та ТОВ "Чесна музика" незаконними у частині порушення виключних майнових авторських та суміжних прав ПП "Арт-Трейдінг" на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_2 та ОСОБА_5; стягнути з ТОВ "Классик Партнер" та ТОВ "Чесна музика" солідарно на користь ПП "Арт-Трейдінг" компенсацію за порушення майнових авторських суміжних прав у розмірі 76 580 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ПП "Арт-Трейдінг" 8 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2014 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір відчуження прав на фонограму № 2805 від 28 травня 2009 укладений між ТОВ «Класик Партнер» та ОСОБА_2; визнано недійсним ліцензійний договір № А9-1505/1 від 15 травня 2009, укладений між ТОВ «Класик Партнер» та ОСОБА_1; визнано недійсним ліцензійний договір № 077/2 (невиключна ліцензія) від 20 лютого 2010 року, укладений між ТОВ «Класик Партнер» та ТОВ «Чесна музика».

Визнано незаконними дії ТОВ «Чесна музика» та ТОВ «Класик Партнер» у частині порушення виключних майнових авторських та суміжних прав ПП «Арт-Трейдінг» на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Чесна музика» та ТОВ «Класик Партнер» на користь ПП «Арт-Трейдінг» компенсацію за порушення майнових авторських та суміжних прав у розмірі 76 580 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та у справі ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПП «Арт-Трейдінг» та його представник - Кшевецька І.В. просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із безпідставності позовних вимог.

Судами встановлено, що ТОВ «Чесна музика» на підставі ліцензійного договору № 077/2 від 20 лютого 2010 року, укладеного із ТОВ «Класик Партнер», належать виключні майнові суміжні права на відтворення та розповсюдження фонограми «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор музики та тексту ОСОБА_6, виконавець ОСОБА_2, ОСОБА_5). В свою чергу ТОВ «Класик Партнер» отримало виключні майнові суміжні права на відтворення та розповсюдження фонограми на підставі договору про відчуження прав на фонограму № 2805 від 28.05.2009 року, укладеного із громадянином Російської Федерації ОСОБА_2

ОСОБА_2 отримав виключні майнові суміжні права виконавця твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор музики та тексту ОСОБА_6) від громадянки Російської Федерації ОСОБА_8 (творчий псевдонім ОСОБА_5) на підставі укладеного між ними договору № 1 від 20 травня 2009 року.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, які містять оригінали вказаних договорів та були встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 30 березня 2012 року у справі за позовом ТОВ «Чесна музика» до ПП «Арт-Трейдинг» про стягнення 96 000 грн.

Даним судовим рішенням також встановлено, що ТОВ «Чесна музика» з 20 лютого 2010 року належать виключні майнові суміжні права на використання на території України спірної фонограми, у тому числі з правом надання тертім особам права використання фонограми шляхом видачі дозволів (ліцензій).

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Звертаючись до суду з позовом позивач ТОВ «Арт-Трейдінг» посилалося на те, що ними були набуті виключні авторські і суміжні права на використання твору та фонограми «Букет из белых роз» на підставі договору про передачу авторських та суміжних прав із ФОП ОСОБА_3, укладеного 29 березня 2010 року. Підставою набуття ФОП ОСОБА_3 вказаних прав зазначається договір про передачу авторських і суміжних прав № 15/03/2010 від 15.03.2010 року укладений між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. В силу ст. 15 цього Закону майнові права автора можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Згідно із ч. 1 ст. 37 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та статті 450 ЦК України первинними суб'єктами суміжних прав є виконавець, виробник фонограми, виробник відеограми, організація мовлення. Суб'єктами суміжних прав є також інші особи, які набули таких прав відповідно до договору чи закону.

З матеріалів справи вбачається, що автором твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» є ОСОБА_1 (творчий псевдонім ОСОБА_6), відповідно, він є власником авторських прав на цей твір. ОСОБА_2, як виконавець твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», є власником суміжних прав.

З матеріалів справи також вбачається, що за умовами ліцензійного договору А9-1505/1 від 15.05.2009 року ОСОБА_1, як автор, передав, а ТОВ «Класик Партнер» набуло виключних майнових прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» протягом всього строку охорони авторських прав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Вирішуючи справу, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки даних про передачу ОСОБА_1 виключних майнових прав на цей твір ОСОБА_2 матеріали справи не містять, то відсутні правові підстави для передачі ОСОБА_2 виключних майнових авторських прав ФОП ОСОБА_3 При цьому суд апеляційної інстанції вірно врахував, що договір про передачу авторських і суміжних прав № 15/03/2010 від 15.03.2010 року, укладений між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2, недійсним не визнавався.

Також суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки виключні майнові авторські права на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» були передані ОСОБА_1 ТОВ «Класик Партнер» 15 травня 2009 року на весь строк охорони авторських прав, то подальша їх передача не відповідає як умовам вказаного договору, так і нормам права, з врахуванням того, що вони вже були відчужені.

При цьому суд апеляційної інстанції врахував, що ОСОБА_2 здійснив відчуження виключних майнових суміжних прав на відтворення та розповсюдження фонограми на підставі договору № 2805 від 28.05.2009 року, укладеного з ТОВ «Класик Партнер», відповідно останнє отримало право на виключні майнові суміжні права на відтворення та розповсюдження фонограми твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_2, ОСОБА_5.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що передача ОСОБА_2 суміжних прав на вказаний за договором №15/03/2010 від 15.03.2010 року укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є неправомірною та суперечить вимогам договору № 2805 від 28.05.2009 року укладеного з ТОВ «Класик Партнер».

Відповідно до ст. ст. 215, 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК визначені способи захисту цивільних прав і інтересів.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» підставою для судового захисту є вчинення будь-якою особою дій, що порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначені ст. ст. 15, 39, 40, 41 цього Закону, з урахуванням обмежень, передбачених ст. ст. 21-25, 42 та 43 Закону.

Вирішуючи справу, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки позивач - ПП «Арт-Трейдінг» не було стороною оспорюванних договорів, то підстави для стягнення на користь позивача суми компенсації, яка передбачається за порушення авторських прав, відсутні.

Зазначені висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного підприємства «Арт-Трейдінг» та його представника - Кшевецької Інни Василівни відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

І.К. Парінова

О.В. Ступак