Справа №: 343/1713/15-ц
Провадження №: 2/0343/803/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретаря Шикор Г. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу та зустрічними позовами ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" про визнання договору поруки припиненим, ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" про визнання договору поруки припиненим, ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "АІСЕ Україна" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на його користь суму заборгованості за угодою № 219166 в розмірі 165400,52 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 1654,52 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що 21 квітня 2009 року між ним та ОСОБА_1 було укладено угоду № 219166 та підписано додатки №№ 1, 2 до неї, які є невід'ємними частинами угоди. При виконанні умов угод, укладених з учасниками в рамках системи «Автоплан», ПрАТ "АІСЕ Україна" надає послуги, спрямовані на придбання цими учасниками автомобіля. Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також у вчиненні інших дій, передбачених угодою, які гарантують придбання автомобіля кожним учасником системи «Автоплан». ОСОБА_1 в свою чергу зобов'язався оплатити 100 % вартості автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних платежів. Угоду між ПрАТ "АІСЕ Україна" та ОСОБА_1 було укладено з метою придбання автомобіля CHERY Eastar. Однак, у лютому 2010 року Українська автомобільна корпорація повідомила ПрАТ "АІСЕ Україна" про те, що з лютого місяця 2010 року припинено виробництво автомобілів CHERY Eastar, тому відповідно на підставі умов угоди ПрАТ "АІСЕ Україна" здійснило заміну автомобіля CHERY Eastar на автомобіль KIA Rio (з коефіцієнтом зниження вартості нової моделі на 0,8780488, оскільки вартість старої моделі - 864000,00 грн., а нової - 98400,00 грн.) та в подальшому для розрахунку щомісячних внесків використовувало ціну KIA Rio з урахуванням коефіцієнту, на який знижувалася ціна для розрахунку щомісячних внесків. Враховуючи положення п. 11.2 ст. 11 додатку № 2 до угоди, розмір щомісячних внесків на оплату чистих внесків та внесків в оплату послуг було збільшено на коефіцієнт різниці в цінах зазначених моделей автомобілів 1,13889 (98400,00 грн./86400,00 грн.). Отже, загальний розмір по оплаті чистих внесків становив 113,889 % від поточної ціни автомобіля, вказаного у додатку № 1 до угоди - CHERY Eastar (100% * 1,13889). На асигнаційному акті від 28.09.2011 року ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля KIA Rio, вартість якого станом на вересень 2011 року становила 104800,00 грн. ОСОБА_1 звернувся із заявою про вибір іншої моделі автомобіля, ніж та, яка вказана в додатку № 1 до угоди, та обрав автомобіль CHERY M11, вартість якого становила 104720,00 грн. При цьому ПрАТ "АІСЕ Україна" було зараховано різницю між цінами вищевказаних моделей автомобілів в розмірі 80,00 грн. (що у відсотковому еквіваленті становить 0,077 %) на графік внесків. 28 грудня 2011 року ОСОБА_1 отримав автомобіль CHERY M11. Оскільки учасником системи була обрана дешевша модель автомобіля, тому ОСОБА_1 було пропорційно зменшено ціну послуг на 0,077 %, в результаті чого щомісячний внесок в оплату послуг зменшився з 0,35 % до 0,3497 %.

16 липня 2011 року між ПрАТ "АІСЕ Україна" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за яким вони зобов'язалися відповідати перед кредитором у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за угодою № 219166. ОСОБА_1 протягом травня 2009 року - листопада 2013 року сплачував щомісячні внески періодично, порушуючи умови угоди в частині строків та розмірів сплати щомісячних платежів. Починаючи з грудня 2013 року ОСОБА_1 припинив сплачувати внески. На виконання умов угоди ОСОБА_1 було сплачено 71,2931 % зі 113,889 % в оплату чистих внесків та 64 внесків з 100 внесків в оплату послуг ПрАТ "АІСЕ Україна". Розмір боргу станом на липень 2015 року складає 42,5958 % від ціни автомобіля, актуальної у липні 2015 року, а саме 117813,75 грн., та 36 внесків в оплату витрат послуг ПрАТ "АІСЕ Україна" - 47586,77 грн, всього 165400,52 грн.

Відповідачами - позивачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подані зустрічні позовні заяви, в яких вони просили припинити дію договору поруки, укладеного 16.07.2011 року між ПрАТ "АІСЕ Україна" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині виконання ними зобов'язань ОСОБА_1 по угоді № 219166 від 21.04.2009 року та стягнути з ПрАТ "АІСЕ Україна" на їхню користь понесені ними судові витрати.

Свої вимоги мотивують тим, що 16 липня 2011 року вони уклали договір поруки з ПрАТ "АІСЕ Україна", за якими взяли на себе обов'язок відповідати перед ПрАТ "АІСЕ Україна" за виконання зобов'язань ОСОБА_1, що виникають з договору № 219266 від 21.04.2009 року. На момент підписання договору розмір забезпечених порукою вимог складав 103817,67 грн. Згідно доданих до позову документів ОСОБА_1 від часу укладення договору поруки сплатив 60626,37 грн., неоплачений залишок мав би становити 43191,30 грн., однак ціна позову становить 165400,52 грн. На момент укладення договору поруки ОСОБА_1 мав право на отримання автомобіля CHERY Eastar, однак ПрАТ "АІСЕ Україна" здійснило заміну автомобіля на дорожчий - KIA Rio. В асигнаційному акті від 28.09.2011 року вказано, що ОСОБА_1 мав право на отримання автомобіля KIA Rio. Це підтверджує, що зміну автомобіля на дорожчий ПрАТ "АІСЕ Україна" провело після укладення договору поруки. Крім цього, 20.12.2011 року уже з ініціативи ОСОБА_1 автомобіль було знову замінено на CHERY М11. В жодному випадку їх, як поручителів, не було повідомлено про проведені зміни, які змінюють їхні зобов'язання в сторону збільшення. Також, кінцевий строк виконання основного зобов'язання не встановлено. Визначено, що внески мають сплачуватися кожного місяця. Враховуючи дату укладення угоди, кінцевий термін виконання основного зобов'язання мав би сплинути в серпні 2017 року. Виходячи з цього, ПрАТ "АІСЕ Україна" в односторонньому порядку вимагає дострокове погашення всієї суми боргу, що в свою чергу теж призводить до зміни зобов'язань за договором поруки без їхньої згоди. Крім того, оскільки кінцевий термін виконання основного зобов'язання не встановлений, тому кредитор має право пред'явити позов до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (16.07.2011 року), однак позов пред'явлено через 3 роки, що є також підставою для визнання договору поруки припиненим.

В судовому засіданні представник ПрАТ "АІСЕ Україна" ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги підтримав з вищевикладених підстав, просив позов задоволити. Позови ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не визнав, подав заперечення та вказав, що між ПрАТ "АІСЕ Україна" та ОСОБА_1 було укладено угоду № 219166 від 21.04.2009 року. 16.07.2011 року між ПрАТ "АІСЕ Україна" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за яким останні зобов'язувалися відповідати перед кредитором у разі невиконання зобов'язань ОСОБА_1 за угодою № 219166., яка була укладена з метою придбання автомобіля CHERY Eastar. Оскільки у лютому 2010 року Українська автомобільна корпорація повідомила, що з лютого місяця 2010 року припинено виробництво автомобілів CHERY Eastar, тому ПрАТ "АІСЕ Україна" на підставі умов угоди здійснило заміну даного автомобіля на автомобіль KIA Rio (з коефіцієнтом зниження вартості нової моделі на 0,8780488) та в подальшому для розрахунку щомісячних внесків використовувало ціну KIA Rio з урахуванням коефіцієнту, на який знижувалася ціна для розрахунку щомісячних внесків, про що було повідомлено ОСОБА_1 Розмір щомісячних внесків в оплату чистих внесків та внесків в оплату послуг було збільшено на коефіцієнт різниці в цінах зазначених моделей автомобілів 1,13889 (98400,00/86400,00 грн.). Отже, загальний розмір по оплаті чистих внесків становив 113,889% від поточної ціни автомобіля CHERY Eastar, вказаного у додатку № 1 до угоди. Тобто, процедура заміни автомобіля CHERY Eastar на автомобіль KIA Rio була проведена ще до укладення договору поруки, тому співпоручителям було відомо про те, що розрахунки за угодою проводяться на підставі поточної ціни автомобіля KIA Rio, а, отже, їхні твердження про те, що після укладення договору поруки було збільшено обсяг їх відповідальності є безпідставними. Згідно асигнаційного акту від 28.09.2011 року ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля КІА Rio. Станом на вересень 2011 року вартість автомобіля КІА Rio становила 104800,00 грн.Проте, останній звернувся із заявою про вибір іншої моделі автомобіля, ніж та, що вказана на асигнаційному акті (КІА Rio), та обрав автомобіль CHERY М 11, вартість якого становила 104720,00 грн. При цьому, ПрАТ "АІСЕ Україна" було зараховано різницю між цінами вищезазначених моделей автомобілів в розмірі 80,00 грн. на графік внесків. 28 грудня 2011 року ОСОБА_1 отримав автомобіль CHERY М 11 і зареєстрував його на своє імя. Як вже зазначалося, обрана ОСОБА_1 модель автомобіля (CHERY M 11) коштувала на момент отримання дешевше за модель автомобіля, право на отримання якого йому було надано (104800,00 грн. - 104720,00 грн. = 80,00 грн., що у відсотковому еквіваленті становить 0,077%). Тому останньому було пропорційно зменшено, зокрема, ціну послуг: на 0,077%, в результаті чого щомісячний внесок в оплату послуг зменшився із 0,35% до 0.3497%. Тобто, внаслідок обрання ОСОБА_1 LM. дешевшого автомобіля відбулося зменшення обсягу зобов'язань позивачів за зустрічним позовом, а не збільшення. Отже, враховуючи вищевикладене, є цілком очевидним, що ПрАТ "АІСЕ Україна" не змінювало умов угоди, лише виконувало зобов'язання за угодою, адже вказані обов'язки та процедура заміни моделі автомобіля та процедура вибору автомобіля чітко визначені в додатку №2 до угоди, зміст якого було відомо позивачам за зустрічними позовами. Щодо тверджень про односторонню зміну грошових зобов'язань, то в зустрічних позовах позивачі зазначають, що договір поруки необхідно припинити, оскільки при підписанні вказаного договору обсяг забезпечених порукою зобов'язань становив 103817,67 грн., а в позовній заяві ПрАТ "АІСЕ Україна" в односторонньому порядку збільшило обсяг зобов'язань до 165400,52 грн. Вказані висновки є безпідставними та необгрунтованими. У відповідності до договору поруки співпоручетелі були ознайомлені або мали належне уявлення про зміст зобов'язання боржника, що виникають з угоди, та погоджуються відповідати перед кредитором за їх виконання боржником. Грошові зобовязання за угодою виражені у відсотках, а не у грошовому еквіваленті. У договорі поруки лише зазначено, що на момент підписання договору розмір забезпечених порукою вимог складає 103817,57 грн., тобто в додатку № 3 лише відображено стан розрахунків між сторонами на момент його підписання. При цьому розмір забезпечених порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі всіх повних внесків, що підлягають сплаті та які розраховуються відповідно до поточної ціни автомобіля. На виконання умов угоди ОСОБА_1 було сплачено 71,2931% зі 113, 889 % в оплату чистих внесків та 64 внесків із 100-та внесків в оплату послуг ПрАТ "АІСЕ Україна". Отже, розмір боргу позивачів за зустрічними позовами перед ПрАТ "АІСЕ Україна" складає 42,5958% від ціни автомобіля, актуальної у липні 2015 року (місяць подання позову), та 36 внесків в оплату витрат послуг ПрАТ "АІСЕ Україна і становить 165400,52 грн. Строк дії договору поруки встановлено до 31.08.2020 року. З огляду на зазначене, просить відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в задоволенні вимог за зустрічними позовами та задоволити первісний позов.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідовлений у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи у його відсутності не поступало.

Представник відповідачів - позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_6 позовні вимоги ПрАТ "АІСЕ Україна" не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Зустрічні позови підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. Свою позицію обгрунтував наступним чином. ОСОБА_1, будучи родичем відповідачів - позивачів, повідомив їх, що має намір придбати автомобіль, при цьому вказав, що більшу суму за нього він уже сплатив, до оплати залишилася незначна частина. ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 погодилися виступити в ролі поручителів, підписали договір поруки, однак самого змісту угоди не читали. Вони вважали, що на час підписання договору поруки сума заборгованості складала 103817,67 грн., а не сума, яку просить стягнути позивач за первісним позовом. Про зміну автомобіля, яка призвела до збільшення відповідальності його довірителів, їх не було повідомлено, і така заміна була здійснена без їхньої згоди, що є підставою для припинення договору поруки. Також, аналізуючи угоду № 219166, укладену між ПрАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1, та додатки до неї, можна дійти висновку, що строк її дії спливає у 2017 році, однак ПрАТ "АІСЕ Україна" в односторонньому порядку вимагає достроково погасити суму боргу, що є також зміною зобовязання без згоди поручителів і призводить до збільшення обсягу їхньої відповідальності, та є підставою для припинення договору поруки. Крім того, оскільки кінцевий термін виконання основного зобовязання не встановлений, тому кредитор мав право предявити даний позов до поручитерів протягом одного року від дня укладення договору поруки, однак предявив його через три роки, що є ще однією підставою для припинення договору поруки.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов ПрАТ "АІСЕ Україна" підлягає до частового задоволення, а в задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 квітня 2009 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» (з 24 лютого 2010 року ПрАТ «АІСЕ України» (а.с. 22) і ОСОБА_1 було укладено угоду № 219166 та підписано додатки № 1, № 2 до неї, які є невідємними частинами угоди.

Відповідно до умов укладеної угоди ПрАТ «АІСЕ України» зобовязалося надати ОСОБА_1 послуги, спрямовані на придбання автомобіля на основі системи «Автоплан». Правила функціонування «Автоплану» містяться в додатку № 2 до цієї угоди. У додатку № 1 визначається який автомобіль буде придбаний учасником (ст. 1). АІСЕ гарантує учаснику, що він одержить право на отримання автомобіля за умови, що виконає всі зобовязання, які випливають з цієї угоди (ст. 2). Підписання даної угоди та додатків до неї є свідченням того, що сторони повністю зрозуміли всі визначення, умови і зміст угоди та додатків до неї (ст. 6). Дана угода набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами і діятиме до моменту виконання обома сторонами всіх зобовязань, передбачених цією угодою (ст. 7). Ця угода може бути змінена за згодою сторін у випадку, коли це не суперечить правилам функціонування «Автоплану» (ст. 9).

З додатку № 1 до угоди № 219166 вбачається, що ОСОБА_1 вибрано автомобіль марки CHERY Eastar за ціною 115209,00 гривень, вступний внесок становить 3 % + ПДВ, що скаладає 4147,52 гривень, щомісячний цілий чистий внесок становить 1 % , щомісячний внесок в оплату послуг 0,35 %+ПДВ, щомісячний внесок в оплату страхового платежу 0,065 %, плата за право на отримання автомобіля 3,00% + ПДВ.

Додатком № 2 до угоди № 219166 сторонами погоджено правила функціонування Автоплану. Згідно п. 1.3 додатку № 2 учасники системи уповноважують АІСЕ на організацію та адміністрування системи.

Пунктами 4.1- 4.3 додатку № 2 передбачено, що поточна ціна автомобіля це роздрібна ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором. На основі поточної ціни автомобіля АІСЕ розраховує платежі за цією угодою. Поточна ціна автомобіля, зазначена в додатку № 1 до угоди, - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена АІСЕ виробником та/або імпортером та/або дистрибютором.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.7 додатку № 2 учасник системи щомісяця сплачує відповідні внески за даною угодою. АІСЕ зобовязується розраховувати складові повного внеску для учасників, які одержали право на отримання автомобіля, та учасників, які його ще не одержали, на основі поточної ціни автомобіля, повідомленої виробником та/або імпортером та/або дистрибютором на відповідний місяць.

Статтею 10 додатку № 2 до угоди визначено порядок вибору моделі автомобіля. Так, п. 10.1 визначено, що учасник системи, якому вже надано право на отримання автомобіля, має право звернутися з проханням надати будь-яку модель, що відрізняється від моделі автомобіля, зазначеної в додатку № 1, з модельного ряду, запропонованого кожним постачальником системи.

Відповідно до п.п. 10.2, 10.3 вказаного додатку, якщо обрана учасником системи модель коштує більше, ніж модель автомобіля, право на отримання якої було надано, учасник системи має сплатити різницю їх поточної ціни у відповідному місяці до моменту отримання автомобіля. У випадку обрання учасником системи дешевшої моделі автомобіля, АІСЕ пропорційно зменшить ціну послуг та стаховий платіж. В подальшому такий учасник системи повинен сплачувати наступні цілі чисті внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в додатку № 1 до угоди.

Згідно п. 11.1 додатку № 2 якщо протягом строку дії угоди виробник та/або імпортер та/або дистрибютор здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати модель автомобіля, зазначену в додатку № 1 до угоди, АІСЕ зобовязається замінити її, відповідно, новою моделлю або іншим автомобілем. Якщо поточна ціна нового автомобіля або моделі є щонайбільше на 10 % вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в додатку № 1 до угоди, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку поточного внеску, який мають сплачувати всі учасники групи.

У відповідності до п. 11.2 додатку № 2 якщо поточна ціна нової моделі автомобіля більш ніж на 10 % перевищує останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в додатку № 1 до угоди, застосовується наступна диференційна лінійка: учасники системи, які ще не одержали автомобіль, сплачуватимуть кожен майбутній повний внесок у розмірі, який збільшиться завдяки діленню різниці в ціні зазначених моделей на загальну кількість несплачених повних внесків відповідно до графіка внесків.

Для цілей статті 11 додатку № 2 різниця в ціні розраховується один раз, виходячи з поточної ціни автомобіля, вказаного в додатку № 1 до угоди, що діяла в місяці, коли було проведено останній асигнаційний акт, на якому надавалося право на отримання такого автомобіля, і з поточної ціни нової моделі, що діє в наступному за вказаним актом місяці (п. 11.5).

Згідно п.п. 12.2.7 учасник системи, який одержав право на отримання автомобіля, має право отримати автомобіль у зазначений термін, якщо він на момент такого одержання, зокрема, підпише додаток № 3 , який відображає та фіксує станом на дату отримання автомобіля належні за угодою внески, які має сплатити учасник системи до закінчення графіків внеску, та форму їх сплати за угодою (а.с. 7-11).

Листом № 305 від 24.03.2010 року ТзОВ «Сі Ей Автомотів» повідомило ПрАТ "АІСЕ Україна" про те, що з лютого місяця 2010 року припинено виробництво автомобілів CHERY Eastar (а.с. 17).

З матеріалів справи слідує, що оскільки з лютого місяця 2010 року припинено виробництво автомобілів CHERY Eastar, ПрАТ "АІСЕ Україна" здійснило заміну даного автомобіля на автомобіль KIA Rio з коефіцієнтом зниження вартості нової моделі на 0,8780488, оскільки остання відома поточна ціна автомобіля CHERY Eastar у лютому 2010 року складала 86400,00 грн. (а.с. 18), автомбіля KIA Rio - 98400,00 грн. (а.с. 19).

Враховуючи вищеописані положення п. 11.2 ст. 11 додатку № 2 до угоди, ПрАТ "АІСЕ Україна" збільшило розмір щомісячних внесків в оплату чистих внесків та внесків в оплату послуг на коефіцієнт різниці в цінах автомобілів CHERY Eastar та KIA Rio - 1,13889 (98400,00 грн./86400,00 грн.).

Таким чином, загальний розмір ОСОБА_1 по оплаті чистих внесків становить 113,889 % від поточної ціни автомобіля, вказаного у додатку № 1 до угоди (1,13889*100%).

На асигнаційному акті від 28.09.2011 року ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля KIA Rio. Станом на вересень 2011 року вартість вказаного автомобіля складала 104800,00 грн.

ОСОБА_1, скориставшись положеннями ст. 10 додатку № 2 до угоди, звернувся до ПрАТ "АІСЕ Україна" із заявою про вибір іншої моделі автомобіля, ніж та, що вказана у додатку № 1 (KIA Rio) до угоди, та обрав автомобіль CHERRY M11 (а.с. 15), вартість якого становила 104720,00 грн.

Оскільки модель автомобіля CHERY M 11 коштувала на момент отримання на 80,00 грн. дешевше за модель автомобіля, право на отримання якого йому було надано (КIA Rio) (104800,00 грн. - 104720,00 грн. = 80,00 грн., що у відсотковому еквіваленті становить 0,077%), тому ОСОБА_1 було пропорційно зменшено, зокрема, ціну послуг: на 0,077%, в результаті чого щомісячний внесок в оплату послуг зменшився із 0,35% до 0,3497%.

28 грудня 2011 року ОСОБА_1 отримав автомобіль CHERY М 11 і зареєстрував його на своє імя у Калуському ВРЕР УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК449568 (а.с. 16).

Згідно розрахунку платежів ОСОБА_1 за угодою № 219166 ОСОБА_1 протягом травня 2009 року - листопад 2013 року було сплачено 71,2931 % зі 113,889 % в оплату чистих внесків та 64 внесків із 100 внесків - в оплату послуг ПрАТ "АІСЕ Україна"(а.с. 13-14). Наданий позивачем за первісним позовом розрахунок заборгованості ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувався та не був спростований.

ОСОБА_1 зобов'язався оплатити 100 % вартості автомобіля (100 % ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків. Проте, з грудня 2013 року ОСОБА_1 будь-які сплати припинені, станом на липень 2015 року вимоги угоди та додатків до неї не виконані, тому виникла заборгованість, яка вираховується наступним чином.

Оскільки складові повного внеску для учасників, які одержали право на отримання автомобіля, розраховуються на основі поточної ціни автомобіля на відповідний місяць, а з лютого 2010 року було припинено виробництво автомобілів CHERY Eastar, ПрАТ "АІСЕ Україна" здійснило заміну даного автомобіля на автомобіль KIA Rio, на підставі поточної ціни якого та з врахуванням відповідного коефіцієнта зниження, розраховують складові повного внеску для ОСОБА_1 (щомісячний чистий внесок та щомісячні внески в оплату послуг).

Для визначення поточної ціни автомобіля CHERY Eastar, яка лягла в основу для розрахунку складових повного внеску, береться остання відома поточна ціна автомобіля KIA Rio (станом на липень 2015 року (а.с. 20)), а саме, 315000,00 грн., яка множиться на 0,8780488 % (коефіцієнт зниження вартості нової моделі). Тобто, поточна ціна автомобіля CHERY Eastar станом на липень 2015 року складає 276585,37 грн.

Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження сума заборгованості ОСОБА_1 за угодою № 219166, яка станом на липень 2015 року становить 165400,52 грн., і складається з: 117813,75 грн. - заборгованість по сплаті щомісячних чистих внесків (276585,37 грн. * 42,5958 % (100 % - 71,2931 % (сплачені внески у вартість авто)); 47586,77 грн. - заборгованість по сплаті щомісячних внесків в оплату послуг (276585,37 * 0,3497 % (зменшений щомісячний внесок в оплату послуг) + 20 % ПДВ) * 1,13889 (загальний розмір по оплаті чистих внесків) * 36 внесків (які не сплачені в оплату послуг).

При розгляді зустрічних позовів судом встановлено наступне.

У відповідності до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно вимог чч. 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що в забезпечення виконання умов угоди № 219166 від 21.04.2009 року між ПрАТ "АІСЕ Україна" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір поруки від 16.07.2011 року.

Згідно умов цього договору ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зобов'язалися відповідати перед ПрАТ "АІСЕ Україна" в повному обсязі за виконання ОСОБА_1 зобов'язань, що випливають із угоди № 219166 (п. 1.1). В разі невиконання боржником зобов'язань за угодою, боржник і кожен з співпоручителів відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.2).

Згідно п. 2.4 договору поруки від 16.07.2011 року співпоручителі і кредитор погоджуються, що розмір забезпечених порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі всіх повних внесків та інших передбачених угодою платежів, що підлягають сплаті боржником. На момент підписання договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складає 103817,67 гривень.

Пунктом 4.4. договору поруки визначено строк дії даного договору до 31 серпня 2020 року (а.с. 12).

Заявляючи вимогу про визнання договору поруки припиненим, відповідачі-позивачі зазначають, що без їхньої згоди було змінено зобовязання, зокрема змінено автомобіль, який вказаний в додатку № 1 до угоди, а відповідно і ціна на нього, внаслідок чого збільшився обсяг їхньої відповідальності. Однак з таким твердженням суд не може погодитися.

Так, із змісту договору поруки та угоди № 219166 вбачається, що предметом цих правочинів було надання ОСОБА_1 послуг, спрямованих на придбання автомобіля CHERY Eastar, вартістю 115209,00 грн., за умови сплати ним відповідних щомісячних платежів та інших внесків.

Разом з тим, умовами угоди № 219166 та статтями 10, 11 додатку № 2 до угоди передбачалася можливість зміни моделі автомобіля. Так, у лютому 2010 року було припинено виробництво автомобілів CHERY Eastar, тому, на підставі ст. 11 додатку № 2 до угоди, ПрАТ "АІСЕ Україна" здійснило заміну автомобіля CHERY Eastar на автомобіль KIA Rio з коефіцієнтом зниження вартості нової моделі. При цьому, як вказав в судовому засіданні представник позивача-відповідача, така заміна відбулася до укладення договору поруки, про що було відомо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки автомобіль CHERY Eastar перестали виготовляти у лютому 2010 року, а договір поруки укладено у липні 2011 року. Поручителі були ознайомлені та мали належне уявлення про зміст зобов`язання боржника за угодою № 219166 та Додатками №1, №2 від 21.04.2009 року, Додатком №3 від 29.06.2001 року, про що ствердили своїми підписами у договорі поруки від 16.07.2011 року. За асигнаційним актом від 28.09.2011 року ОСОБА_1 отримав право на отримання автомобіля KIA Rio. Крім того, на підставі ст. 10 додатку № 2 до угоди ОСОБА_1 скористався своїм правом на вибір іншої моделі, ніж та, що вказана в додатку № 1 до угоди та асигнаційному акті й обрав автотобіль CHERY М11. Тобто, заміна автомобіля відбувалася в межах та на підставі укладеної угоди № 219166 та додатків до неї, з якими були ознайомлені поручителі. Жодних умисних дій зі сторони позивача-відповідача щодо зміни умов угоди з метою збільшення відповідальності поручителів вчинено не було.

Щодо посилань позивачів за зустрічним позовом на те, що обсяг забезпечених порукою зобовязань становив 103817,67 грн., а не 165400,52 грн., як зазначено в первісному позові, то суд враховує те, що предметом угоди є надання послуг, спрямованих на придбання автомобіля, ціна якого визначається на основі поточної ціни автомобіля, повідомленої на відповідний місяць, що презюмує певні зміни. Крім того, у п. 2.4 ст. 2 договору поруки вказано, що розмір забезпечених порукою вимог кредиторів до боржника дорівнює сумі всіх повних внесків, що підлягають сплаті та які розраховуються відповідно до поточної ціни автомобіля, що знову ж таки призводить до зміни розміру заборгованості. Більше того, у додатку № 3 до угоди (а.с. 87) вказано, що сума заборгованості може бути змінена в разі зміни ціни автомобіля. Тому суд не бере до уваги посилання відоповідачів-позивачів на те, що у договорі поруки вказана сума 103817,67 грн., оскільки ця сума була визначена на момент підписання договору поруки, а зміна розміру заборгованості, яка зумовлена зміною ціни автомобіля, не можна розцінювати як зміна умов угоди, яка призвела до збільшення розміру відповідальності.

Крім того, суд критично ставиться до посилань ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які, як на зміну зобовязань без згоди поручителів, посилаються на те, що ПрАТ «АІСЕ Україна» в односторонньому порядку вимагає дострокове погашення всієї суми боргу, оскільки такі наслідки невиконання зобовязань за угодою чітко передбачені у ст. 17 додотку № 2 до угоди.

Не заслуговують на увагу посилання представника відповідачів-позивачів на те, що порука припинилася, оскільки строк основного зобов'язання не встановлений, а тому позов до поручителя мав бути пред'явлений протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, якщо кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14.

Суд звертає увагу на те, що строк дії договору поруки закінчується 31 серпня 2020 року, інші випадки припинення поруки, встановлені диспозицією ч. 4 ст. 559 ЦК України, у даному випадку не застосовуються, ПрАТ "АІСЕ Україна" звернувся до співпоручителів з позовом під час дії поруки, тому не можна вважати, що порука за спірним договором припинена.

Таким чином, при підписанні договору поруки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були відомі умови угоди № 219166, додатків № 1, № 2 до неї від 21 квітня 2009 року, додатку № 3 від 29 червня 2011 року; у договорі поруки вказано, що кожен з поручителів ознайомлений або має належне уявлення про зміст зобовязань боржника, що виникають з угоди, та погоджується відповідати перед кредитором за їх виконання боржником; жодних додаткових угод не укладалося, у діючу угоду жодних змін не вносилося, а зміна автомобіля, процедура вибору іншого автомобіля та наслідки невиконання зобовязань за угодою чітко визначені в угоді № 219166 та додатках до неї, за умови виконання якої поручилися ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що не дає підстав вважати, що відбулася зміна зобовязань, яка призвела до збільшення відповідальності поручителів.

Враховуючи вищевказане та те, що згідно договору поруки у разі невиконання боржником зобов`язань за угодою, боржник і кожен із співпоручителів відповідають перед кредитором як солідарні боржники, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 слід солідарно стягнути на користь ПрАТ "АІСЕ Україна" суму заборгованості за угодою № 219166 від 21 квітня 2009 року в розмірі 165400,00 гривень, а позов в цій частині задоволити. Натомість у задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відмовити з вищевикладених підстав.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. При цьому враховує, що відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (яка діяла на момент сплати судового збору) за подання позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Тобто, сума судового збору складає 1654,01 грн. (165400,52 грн. * 1 %)/100 %). Оскільки процесуальним законодавством не встановлено солідарного обов'язку відповідачів по сплаті судових витрат, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 413,50 гривень з кожного сплаченого судового збору, а позов в цій частині задоволити частково.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 6, 11, 16, 509, 526, 530, 553, 554, 559, 901, 903 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 209, 213-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, -

РIШИВ:

Позов приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" суму заборгованості за угодою № 219166 від 21 квітня 2009 року в розмірі 165400 (сто шістдесят п'ять тисяч чотириста) гривень 52 копійки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" суму заборгованості за угодою № 219166 від 21 квітня 2009 року в розмірі 165400 (сто шістдесят п'ять тисяч чотириста) гривень 52 копійки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" суму заборгованості за угодою № 219166 від 21 квітня 2009 року в розмірі 165400 (сто шістдесят п'ять тисяч чотириста) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" по 413 (чотириста тринадцять) гривень 50 копійок з кожного сплаченого судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" про визнання договору поруки припиненим відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" про визнання договору поруки припиненим відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства "АІСЕ Україна" про визнання договору поруки припиненим відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлений: 21.12.2015 року.