Справа № 495/8811/15-ц
Ухвала

іменем україни

04 грудня 2015 року м.БілгородДністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Гайда-Герасименко О.Д.,

за участю секретаря Завацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровський Одеської області подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області звернувся до суду з поданням, про обмеження особи (боржника) праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: вул.Леніна 4/12, смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеська область.

Обґрунтовуючи подання тим, що в провадженні відділі державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області на примусовому виконанні знаходяться вимоги №ф-44у від 28.02.2013 року, №Ф-1140У від 12.06.2013 року, №Ф-1011У від 26.12.2012, №Ф-281у від 12.03.2012 року видані управлінням Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області та вимога №Ф-4442-25у від 27.10.2014, видана Білгород-Дністровською ОДПІ про стягнення з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: вул.Леніна 4/12, смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеська область боргу на користь управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області та Білгород-Дністровську ОДПІ у загальному розмірі 17279,25 грн..

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 04.04.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та у відповідності до вимог Закону України боржнику надано строк для самостійного виконання вимоги до 10.04.2013 року, боржник у строк встановлений законом, самостійно не виконав вимогу.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 05.08.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та у відповідності до вимог Закону України боржнику надано строк для самостійного виконання вимоги до 11.08.2013 року, боржник у строк встановлений законом, самостійно не виконав вимогу.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 27.02.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та у відповідності до вимог Закону України боржнику надано строк для самостійного виконання вимоги до 05.03.2014 року, боржник у строк встановлений законом, самостійно не виконав вимогу.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 24.03.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та у відповідності до вимог Закону України боржнику надано строк для самостійного виконання вимоги до 30.03.2014 року, боржник у строк встановлений законом, самостійно не виконав вимогу.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 14.02.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та у відповідності до вимог Закону України боржнику надано строк для самостійного виконання вимоги до 20.02.2015 року, боржник у строк встановлений законом, самостійно не виконав вимогу.

У боржника відсутні кошти та майно, на яке можливо звернути стягнення для погашення боргу, заходи здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна виявились безрезультатними.

У відповідності до ч.2 ст.377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянам України», наведені підстави тимчасової відмови у вїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання; боржник ухиляється від виконання зобовязання, покладених на нього судовим рішення, рішення іншого органу (посадової особи);щодо нього подано цивільний позов до суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлені нормами Закону України в редакції від 4 листопада 2010 року №2677-VІ «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (стаття 11 Закону).

Крім того, згідно вимог статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не вжито заходів, щодо встановлення наявності у боржника рухомого або нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні, не надано беззаперечних доказів, що є підстави для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.205, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя