Справа №577/2198/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1969/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Гагіна М. В. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши матеріали справи за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 та заступника прокурора Сумської області на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 28 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до обєднання власників квартир «Дім», ОСОБА_5, третя особа виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області про визнання права власності на квартиру, визнання недійсним договору і акту приймання-передачі квартири, свідоцтва про право власності на квартиру і

за зустрічним позовом обєднання власників квартир «Дім» до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_5, виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області, про визнання договору недійсним, визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и л а:

14 лютого 2003 році ОСОБА_3 вперше звернулась до суду з позовом до ліквідатора ДП «Пересувна механізована колона №7 ВАТ «Сумбуд» ОСОБА_6, відкритого акціонерного товариства Конотопський завод «Мотордеталь», обєднання власників квартир «Дім», у якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1; відшкодувати їй завдану матеріальну шкоду в розмірі 750грн. шляхом стягнення з ВАТ «Мотордеталь-Правекс» цієї суми; відшкодувати завдану моральну шкоду шляхом стягнення з ВАТ «Мотордеталь-Правекс», ліквідатора ДП ПМК№7 ВАТ «Сумбуд» і обєднання власників квартир «Дім» у розмірі по 1000грн. з кожного(а.с. 8 т.1).

У період судового розгляду вимоги позову неодноразово змінювалися.

В останній редакції позову від 10.09.2010 року (а.с.75 т.6), заявленого до обєднання власників квартир «Дім», ОСОБА_5, третя особа виконком Конотопської міської ради, представник позивача ОСОБА_4 просила визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати недійсним договір №2043 від 08.10.1998р. про врегулювання відносин між ДП ПМК№7 ВАТ «Сумбуд» і ВАТ «Конотопський завод «Мотордеталь» по виконанню договорів №15/120 від 11.05.1994р., №23/120 від 22.12.1994р., №70-12/160 від 22.10.1995р. в частині передачі двокімнатної квартири№40 в четвертому підїзді житлового будинку 44 по вул. Будівельників, м. Конотоп, та акт прийому-передачі від 05.10.2001р. вищеназваної квартири від ВАТ «Конотопський завод «Мотордеталь» обєднанню власників квартир «Дім», як укладені неправомірно; визнати недійсним свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру, виданого на імя ОСОБА_5 Конотопським виконкомом від 30.03.2006 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 03.08.1995 р. між нею та ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд» укладено договір про участь у дольовому будівництві квартири АДРЕСА_2, на виконання якого нею сплачено кошти, проте квартиру їй у встановлений строк передано не було. У 1998 році недобудовані квартири у цьому будинку, у тому числі і квартира 40, передані ВАТ «КЗ «Мотордеталь», а пізніше ОВК «Дім», рішенням загальних зборів якого від 09.10.2002 р. вказану квартиру закріплено за ОСОБА_5, яка отримала на неї свідоцтво про право власності. Оскільки квартира була передана ВАТ «КЗ «Мотордеталь», а пізніше ОВК «Дім» неправомірно, як вважає ОСОБА_3, тому вона звернулася до суду із вказаним позовом.

У зустрічному позові обєднання власників квартир «Дім» до ОСОБА_3, після уточнення, просило визнати недійсним договір №61/120 від 03.08.1995 р., укладений між ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд» та ОСОБА_3, посилаючись на його невідповідність вимогам закону, та у звязку з цим, просило визнати право власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_5

В обґрунтування свої вимог посилається на те, що згідно договору № 2043 від 08.10.1998 р., укладеного між Конотопською ПМК-7 і ВАТ "КЗ "Мотордеталь", останньому були передані квартири в 3-му і 4-му підїздах недобудованого житлового будинку по вул. Будівельників, 44, в тому числі двокімнатна квартира №40, для завершення будівельних робіт.

31.10.2001 р. вказана квартира, разом з іншими квартирами 3-го і 4-го підїздів, згідно акту приймання-передачі, підписаного ліквідатором ВАТ "КЗ "Мотордеталь", який діяв на підставі постанови господарського суду Сумської області № 2337-15/41 від 05.10.2001 р., була передана ОВК "Дім". Будівельні роботи по цьому будинку спочатку проводилися за рахунок ВАТ «КЗ «Мотордеталь», а потім за рахунок коштів ОВК «Дім». В подальшому за рішенням загальних зборів ОВК «Дім» спірна квартира була закріплена за ОСОБА_5 і на даний час належить їй на праві власності. Вважають, що договір ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд» та ОСОБА_3, укладений 03.08.1995 р., є недійсним, оскільки не відповідає вимогам закону.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 28.07.2015 р. у задоволенні як первісного, так і зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 15.09.2015 р., за заявою ОСОБА_5, було розяснено рішення цього ж суду від 28.07.2015 р., а саме зазначено, що ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні її вимог, в тому числі і про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_4 і визнання незаконним свідоцтва про право власності на квартиру, а як встановлено судом і зазначено в рішенні суду ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_5, відповідно до рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради № 394 від 29.10.2004 р., свідоцтва про право власності на квартиру, виданого виконавчим комітетом Конотопської міської ради 30.03.2006 р.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подала апеляційні скарги, в яких просить скасувати рішення суду в частині відмови заявленого ОСОБА_3 позову та постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а в частині відмови ОВК «Дім» у зустрічному позові залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги на рішення мотивує тим, що судом порушені та не правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Посилається на факт виконання ОСОБА_3 договору № 61/120 від 03.08.1995 р., шляхом сплати вартості квартири відповідно до умов даного договору, та порушення зазначеного договору ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд».

Зазначає, що внаслідок незаконних дій начальника ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд», повязаних з передачею квартири 40 до ВАТ «КЗ «Мотордеталь», зазначена квартира вибула із володіння ОСОБА_3, що підтверджується постановою Конотопського міськрайонного суду від 14.04.2009 р., проте судом дана обставина не була врахована.

Також ставить під сумнів правомірність набуття ОСОБА_5 право власності на оспорювану квартиру, посилаючись на фальсифікацію документів.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Сумської області від 30.11.2015р. прийнята відмова представника позивача ОСОБА_4 від апеляційної скарги на ухвалу Кролевецького районного суду Сумської області від 15.09.2015 р. про розяснення рішення цього ж суду від 28.07.2015 р. і закрито апеляційне провадження.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції від 28.07.2015 р. подав апеляційну скаргу і заступник прокурора Сумської області, в якій, посилаючись на неправильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповноту зясування всіх обставин справи, просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_3 та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги правомірність переходу права власності на квартиру до ОСОБА_3, укладання договору на дольову участь у будівництві квартири уповноваженими особами, наявність у справі доказів повної оплати позивачкою вартості житлового приміщення. Також посилається на факт незаконних дій посадової особи підприємства та підроблення нею документів, внаслідок чого спірна квартира вибула із володіння ОСОБА_3, який було встановлено постановою Конотопського міськрайонного суду від 14.04.2009 р. та не враховано судом при розгляді даної справи.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3

В судовому засіданні прокурор, позивач та її представники підтримали доводи апеляційних скарг і просили рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 скасувати.

Відповідач ОСОБА_5 вважає рішення законним і тому просила відхилити апеляційні скарги.

Від голови обєднання власників квартир «Дім» надійшла заява, у якій проти вимог про право власності на квартиру за ОСОБА_3 заперечили і просили розглянути скаргу без їх участі.

Виконком Конотопської міської ради про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції на підставі матеріалів справи, що існують копії декількох редакцій договорів №3-80 та від 03.08.1995 р. № 61-120, а саме: один з них укладений між ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд» і ОСОБА_3 на дольову участь у будівництві квартири 40 по вул. Будівельників в м. Конотопі без зазначення номера будинку з розрахунком суми оплати за квартиру 6500 доларів США, яку дольщик повинен сплачувати в гривнях, хоча такої грошової одиниці на момент укладення цього договору в Україні ще не було, і сплатити всю суму до 01.10.1996 р., а ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд» зобязується до вказаного строку надати квартиру (т. 1 а.с. 29); другий укладений між ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд» та ОСОБА_3 і ОСОБА_7 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_6 зі сплатою 118650000 крб. строком до 01.10.1998 р. (т. 2 а.с. 104); третій, укладений між ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд» та ОСОБА_3 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_7 на суму 6500 доларів США зі сплатою в карбованцях до 01.10.1996 р. (т. 2 а.с. 59); четвертий, укладений між ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд» та ОСОБА_3 і ОСОБА_7 на двокімнатну квартиру по вул. Будівельників на суму 906600000 крб., які повинні бути сплачені до 01.10.1996 р., а квартира буде надана при вводі будинку в експлуатацію (т. 2 а.с. 178).

Окрім того, в матеріалах справи мається також копія договору, сторонами якого є Конотопська ПМК-7 АТ «Сумбуд», ОСОБА_3 та ОСОБА_7, однак сам предмет договору, тобто конкретне житлове приміщення не зазначений взагалі (т. 1 а.с. 69), а також копія договору між цими ж трьома особами на фінансування будівництва іншої квартири даного будинку під номером 77 (т. 2 а.с. 58).

У всіх варіантах тристоронніх договорів чітко не зазначено, хто конкретно ( ОСОБА_3 або ОСОБА_7І.) буде набувачем житлового приміщення, в яких частинах цими особами будуть вноситися кошти тощо.

До речі, разом із третім варіантом договору, представник позивачки надала до справи також і копію акту прийому-передачі квартири (т. 2, а.с. 179), з якого вбачається, що спірне житлове приміщення передається не ОСОБА_3, а ОСОБА_7

В матеріалах справи маються дві нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_3, в яких вона просить внесені нею кошти в сумі 764 400 000 крб. та 142 200 000 крб. на будівництво спірної квартири перевести на імя ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 69, 100).

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позову, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.12,15 Закону України «Про власність», статтями 44,46, 151,153,161 ЦК Української РСР 1963 р. та статями 10,11,59,60,64,138 ЦПК України, виходив з того, що позивач не надала переконливих доказів стосовно умов укладення договору 03.08.1995 р. № 61-120 у звязку з наявністю у матеріалах справи декілька копій цього договору з різними змістами, укладені позивачем у 1995 році з приводу будівництва квартири АДРЕСА_8

Окрім того, в судовому засіданні позивачем не доведено про сплату нею ПМК-7 коштів за житлове приміщення в сумі, еквівалентній 6500 доларів США, про цей факт свідчать наступні докази : копії кількох редакцій договорів (т. 1 а.с. 29, т. 2 а.с. 59), лист прокуратури м. Конотоп (т. 1 а.с. 15), довідка ПМК-7 (т. 1 а.с. 17), лист ліквідатора ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд» (т. 1 а.с. 82), показання допитаного в суді першої інстанції у якості свідка ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 138-142), постанова суду про звільнення вказаної особи від кримінальної відповідальності (т. 7 а.с. 24), заяви ОСОБА_3 про переведення внесених нею коштів в сумі 764 400 000 крб. та 142 200 000 крб. на будівництво спірної квартири на ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 69, 100), довідка ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд» (т. 2 а.с. 62), а також викладені нею мотиви у позовних заявах, її усні та письмові пояснення в суді (т. 1 а.с. 79) тощо.

У матеріалах справи є в кількох примірниках лише копії приходних касових ордерів ( на суму 764 400 000 крб. та 142 200 000 крб. відповідно ), згідно з якими кошти, внесені за квартиру, проте без зазначення її адреси та без вказівки на конкретний договір (т. 2 а.с. 102).

Недоведення позивачем факту сплати нею усієї суми вартості будуємої квартири позбавляє можливості встановити обставини про набуття ОСОБА_3 права власності на спірну квартиру. Суд відхилив доводи ОСОБА_4 про підтвердження правомірності такого набуття права власності при розгляді кримінальної справи, порушеної відносно ОСОБА_8, через відсутність вироку у кримінальній справі, що набрав законної сили, який тільки є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої постановлено вирок та лише у питаннях, чи мали місце події та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_8 притягувався до кримінальної відповідальності не за вчинення ним корисного злочину або за підробку документів, а за передачу спірної квартири за договором до ВАТ «КЗ «Мотордеталь», що було органом досудового слідства кваліфіковано як службова недбалість (ч. 2 ст. 367 КК України).

Є усі підстави стверджувати про те, що слідством по зазначеній кримінальній справі не було усунуто протиріччя в частині встановлення конкретного змісту укладеного між ОСОБА_3 та ДП ПМК №7 ВАТ «Сумбуд» договору.

Висновки органу досудового слідства стосовно того, що спірна квартира, начебто, вже з 1996 року належала ОСОБА_3 визнані судом першої інстанції непереконливими через відсутність в постанові суду посилання на будь-які докази (т. 5 а.с. 11).

Окрім того, як зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014р. представник ОСОБА_4 надала при розгляді касаційної скарги оригінал договору від 03.08.1995р., який не досліджувався в судах та вказувала, що у доповнення до договору №61-120 з ПМК№7 було укладено іншу угоду, за якою на суму несплачених коштів за договором вона самостійно виконала ремонт квартири.

Але вищезазначені письмові докази представник ОСОБА_4 при розгляді справи в суді не надала, а тому суд дослідив ті докази, які зібрані в матеріалах справи.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині рішення не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обрятованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чимало місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржувана частина рішення не відповідає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 60 цього Кодексу визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.4 ст.10, п.п 2 ч.6 ст.130 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, зобовязаний розяснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки. Сприяти здійсненню їхніх прав, а також уточнити позовні вимоги та вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі згідно з процедурою, передбаченою ст. 33 ЦПК України.

В підтвердження обставин викладених в ухвалі ВССУ від 10.12.2014р. в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 надала колегії суддів оригінали наступних документів.

Договір №61-120 від 03.08.1995р. укладений Конотопською пересувною механізованою колоною №7 АТ «Сумбуд» в особі ОСОБА_8, який діяв на підставі положення, і з іншого боку ОСОБА_3 та ОСОБА_7 щодо будівництва та виділення однієї квартири у будуючому будинку, розташованому в м. Конотоп по вул. Будівельників 120 квартирному « ж.б.» з розрахунку двокімнатна квартира №40 одна на суму 906600000карб, які зобовязувалися оплатити загальну вартість договору та вартість витрат, які увійшли до складу кошторисного розрахунку інвентаризації квартир і сітей, витрат по передачі будинку житлово-комунальної організації і ін. згідно розрахунку при вводі квартир до експлуатації.

Ціна квартири визначена по договірним цінам, які склалися на час укладення договору. Вартість договору складає 906600000карб. Оплату провести в карбованцях, внести до 01.01.1996р.

ПМК№7 зобовязується виділити квартиру дольнику при вводі будинку до експлуатації. Учасник договору перераховує суму 906600000 карб. на дольовий рахунок ПМК№7 в розмірі 100% до 01.01.1996р.

Як зазначено в договорі проставлено підпис начальника ОСОБА_8 та печатку Пересувної механізованої колони №7 м. Конотоп., а також підписи дольників ОСОБА_3 і ОСОБА_7

Крім того, представлені дві копії приходних касових ордерів №325а від 10.08.1995р. на суму 142200000 та №17 від 16.01.1996р. на суму 764400000 засвідчені мокрою печаткою ПМК№7 треста Сумхіммашбуд (російською мовою Сумхиммашстрой), де зазначається про прийняття від ОСОБА_3 зазначених грошових коштів за квартиру, які перераховані на кореспондуючий рахунок субрахунок 88.

Також, надана ОСОБА_3 довідка розрахунку залишкової вартості квартири за підписом начальника ПМК-7 ОСОБА_8 і проставленою мокрою печаткою де зазначено, що згідно договору №61-120 від 03.08.95р. їй необхідно виплатити вартість 6500, 00 S по дольовому будівництву.

Станом на 20.12.1998р. нею сплачено 6500 S, залишок складає 0,00.

Зазначається загальна сума договору 6500,00 S та надається перелік документів про проведені виплати: орд.№56 від 10.08.95 на суму 142200000,00 курс S 158000.00, залишок S 5600,00; орд.17 від 16.01.96 на суму 764400000,00, курс S 182000,00, залишок S -1400,00; кошторис на виключення робіт на суму 279900000,00, курс S 199000,00. підраховано, що сплачено ,00крб - 6500 S, решта до сплати 0,00.

В судому засіданні представник позивача пояснила, що це і є додатковою угодою до укладеного договору №61-120 стосовно остаточної ціни квартири.

Окрім того, представлена відомість перерахунку кошторису вартості на кв. трикімнатну в 120 кв. жилому будинку вул. Будівельників 44 складену в цінах 1984 року і перелічено види штукатурних, малярних та інших будівельних робіт, який складено працівником ОСОБА_9. У цій відомості дописано номер квартири 40 та виправлено на двокімнатну. Виправлення не засвідчені.

Також долучена довідка від 30.09.2002 підписана начальником ДП ПМК-7 ОСОБА_8 про те, що квартира 40 за адресою будівельників ,44 згідно договору №61-120 від 03.08.95 закріплена за ОСОБА_3

Останній документ, це оригінал листа на імя ОСОБА_4 від 12.12.2002 року за підписом ОСОБА_8, де він у відповідь на її заяву від 10.12.2002р. повідомляє, що згідно договору №2043 від 08.10.98р. із заводом «Мотордеталь» ВАТ з метою прискорення здачі квартир, проведена групування квартир в 3 і 4 підїздах 120-ти квартирного будинку по вул. Будівельників для робітників цього заводу.

Тим учасникам, чиї квартири згідно договору дольової участі знаходилися в цих підїздах було запропоновано переукласти договори на квартири в підїздах №1 і №2.

У звязку з її не згодою укласти договір крім квартири 44 завод «Мотордеталь» було повідомлено і до завершення вирішення питання квартиру 40 не мав права розподіляти своїм працівникам.

Інших оригіналів документів стосовно укладення договору №61-120, як заявлено представником позивача в судовому засіданні апеляційного суду, у неї немає.

З матеріалів оглянутої кримінальної справи порушеної за ст. 366ч.1,ч.2,365ч.3 КК України відносно ОСОБА_8 (а.с.87т.2) завірених слідчим на підставі оригіналів, вбачається, що згідно положенню про структурний підрозділ відкритого акціонерного товариства «Сумбуд» «Будівельно-монтажне управління ПМК-7 м. Конотоп» знаходиться в безпосередньому підпорядкуванні ВАТ «Сумбуд» і являється його структурним підрозділом без права юридичної особи. Управління діє по принципу госпрозрахунку, має незавершений баланс, суброзрахунковий рахунок в банку, круглу печатку та кутовий штамп. Управління має право за погодженням з керівництвом ВАТ заключати угоди з замовниками при попередньої оплати за такими угодами не менше 50%. Угоди вступають в силу після затвердження керівництвом Правління. Управління очолює начальник підзвітний правлінню ВАТ, несе відповідальність за результати виробничо-господарської діяльності і покладених на нього функцій та завдань і згідно виданого йому доручення здійснює дії, повязані з діяльністю правління ВАТ

Відповідно до контракту №12 укладеного 14.05.1998р. ВАТ «Сумбуд» з начальником ОСОБА_8 керівник підконтрольний правлінню. ВАТ в межах, встановлених діючим законодавством, положенням про управління і згідно виданої йому довіреності представляє інтереси колективу управління на підприємствах, в організаціях, установах; укладати господарські і інші, необхідні для роботи управління договори, відповідно з положенням про управління і діючим законодавством та без довіреності ВАТ «Сумбуд» виступати в суді в якості позивача та відповідача по справам, які виникають з трудових правовідносин з працівниками.

За положенням статуту дочірнього підприємства ВАТ «Сумбуд» пресувальної механізованої колони №7 у м. Конотоп, затвердженого рішенням загальних зборів ВАТ»Сумбуд» 21.12.1998р. і зареєстрованого в установленому порядку державну реєстрацію 06.04.1999р., створене підприємство є юридичною особою з дня його державної реєстрації і здійснює свою діяльність відповідно до діючого законодавства і цього статуту. Дане підприємство є правонаступником структурного підрозділу ВАТ «Сумбуд» ПМК№7. Як зазначено у п.3.5 підприємство несе повну відповідальність по своїм зобовязанням згідно з чинним законодавствам і не несе відповідальності за діяльність ВАТ «Сумбуд», а останнє за діяльність підприємства (а.с.76-89 т.2 кримін. справи).

Відповідно до завіреної копії договору №2043 від 08.10.1998р. про врегулювання відносин Конотопського ПМК№7 І Конотопського заводу «Мотор деталь» ВАТ на виконання договорів №15/120 від 11.05.1994р., №23/120 від 22.12.1994р., 70/120/610 від 22.10.1995р. підписаного начальником ПМК№7 в особі ОСОБА_8, діючого на підставі довіреності, і головою правління заводу, предметом цього договору виступають перебуваючи на балансі станом на 08.10.1998р. ПМК№7 незавершені будівництвом квартири 120-ти квартирного жилого будинку, будівництво якого ведеться за рахунок коштів ВАТ «Мотордеталь» згідно договорів №15/120 від 11.05.1994р., №23/120 від 22.12.1994р., 70/120/610 від 22.10.1995р..в тому числі однокімнатних 3 квартири, двокімнатних - 4 квартири, трьохкімнатних 10 квартир, чотирьохкімнатних - 1 квартира. Сторони домовилися, що з метою компенсації затрат по завершенню будівництва перелічених квартир ПМК№7 передає на баланс ВАТ «Мотордеталь» незавершені будівництвом 22 квартири у 3,4,5 підїздах, в т.ч з 11 квартир у 4-тому підїзді двокімнатну квартиру 40.

Вказаними сторонами було укладено акт про передачу на баланс ВАТ «Мотордеталь» незавершених будівництвом квартир в 120-ти житловому будинку по вул. Будівельників,44 в м. Конотопі на підставі договору №2043 від 08.10.1998р. (а.с.110-112 т.1 кримін. справи).

За повідомленням діючої юридичної особи ПАТ»Сумбуд», яке є правонаступником АТ «Сумбуд», ДП ВАТ»Сумбуд» пересувна механізована колона №7, зареєстрована як юридична особа 06.04.1999р., ліквідовано 10.12.2007р. і ця інформація підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємств.

Конотопський завод «Мотордеталь» ВАТ рішенням господарського суду Сумської області від 25.12.2003р. було ліквідовано.

Діюча юридична особа товариство з обмеженою відповідальністю «Мотордеталь Конотоп» утворена на підставі реорганізації ЗАТ «Мотордеталь-Правекс» і виступає його правонаступником.

Відповідно до актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта 120-ти квартири житловий будинок по вул. Будівельників у м. Конотопі будинок до експлуатації здавався 4 чергами, а саме:

- I черга 55 квартир у грудні 1997 року ( акт затверджено рішенням виконкому Конотопської міськради 30.12.1997р. за № 461 ) де замовником та генеральним підрядником виступає ПМК№7 ВАТ «Сумбуд»;

- II черга 30 квартир у грудні 2001 року ( акт затверджено рішенням виконкому Конотопської міськради 29.12.2001р. за №588), де замовником виступає ДП ПМК№7 ВАТ»Сумбуд». Але через укладення 15.06.1999р. договору купівлі-продажу даного обєкту незавершеного будівництва згідно рішення цього виконкому від 30.04.2002р. №15 внесені зміни до рішення від 29.12.2001р. за №588 і замовниками другої черги виступає окрім ДП ПМК№7 АТ»Сумбуд» і товариство закритого типу «МЖК-Новак»;

- III черга 25 квартир, розташованих у 3-4 підїздах, у серпні 2003 року і замовником виступає обєднання власників квартир «Дім» (акт затверджено рішенням виконкому Конотопської міськради 27.08.2003р. за №333);

- IV черга 15 квартир у 5 підїзді у вересні 2003 року і замовником виступає ВАТ «Агрохімія» (акт затверджено рішенням виконкому Конотопської міськради 29.09.2003р. за №380).

Як підтвердили позивач, її представник та ОСОБА_5 спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_9 заходиться на 3 поверсі 4 підїзду.

Обєднання власників квартир «Дім» створено і пройшло державну реєстрацію 19.09.2001року і є існуючою юридичною особою, якому ці квартири були передані згідно акту прийому передачі незавершеного будівництва квартир 3-4 підїздів, підписаного від імені Конотопського заводу «Мотордеталь» ВАТ його ліквідатором ОСОБА_10 та головою правління ОВК «Дім».

Відповідно до ст. 32 ЦК Української РСР 1963 р. в редакція на час виникнення спірних правовідносин юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями належним їй на праві власності (закріпленим за нею) майном, якщо інше не встановлено законодавчими актами. Засновник юридичної особи або власник її майна не відповідають за її зобов'язаннями, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями власника або засновника, крім випадків, передбачених законодавчими актами чи установчими документами юридичної особи. Юридична особа, яка фінансується власником і за якою майно закріплено на праві оперативного управління (установа), відповідає за зобов'язаннями коштами, які є в її розпорядженні. У разі їх недостатності відповідальність за її зобов'язаннями несе власник відповідного майна.

Як визначено змістом статей 3, 60 ЦПК України, ст.15 ЦК України кожна особа може звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та повинна довести порушення, невизнання чи оспорення прав саме вказаним нею відповідачем (відповідачами) та необхідність їх відновлення у визначений нею спосіб.

Згідно зі ст.26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позовом є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, пред'явлена з метою судового захисту невизнаного, порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу в порядку, передбаченому процесуальним законодавством.

Правовими наслідками задоволення судом позову є зобов'язання відповідача як особи, до якої позивачем пред'являється матеріально-правова вимога, вжити заходів до вчинення дій, утримання від вчинення дій та усунення обставин, що призвели до порушення, невизнання чи оспорювання права або охоронюваного законом інтересу шляхом, зазначеним у резолютивній частині судового рішення.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорювання його прав, свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами) та вказати на спосіб їх відновлення.

Разом з тим суд першої інстанції зобов'язаний роз'яснити позивачу статті 33, 37 ЦПК України про наслідки подання позову до відповідача (відповідачів), які в установленому порядку на час судового розгляду справи ліквідовані і відсутні їх правонаступники, та залучення до справи інших відповідачів тільки за клопотанням позивача, бо свої вимоги до існуючої на цей час юридичної особи ПАТ «Сумбуд», яка є правонаступником АТ «Сумбуд», робітником якого був ОСОБА_8 на час підписання договорів №61-120 та №2043, вона чи її представник не заявили шляхом подання письмової заяви.

Розглянувши справу суд першої інстанції не визначився із субєктним складом спірних правовідносин і вирішив спір по суті не сприяв повному зясуванню обставин по справі на підставі належних та допустимих доказів.

Колегія суддів вважає, що оскільки суд першої інстанції, у порушення вимог ст.33 ЦПК України не вирішив питання про залучення до участі у справі в якості відповідача діючу юридичну особу ПАТ «Сумбуд» та враховуючи, що згідно ст. 304 ЦПК України апеляційний суд розглядає справи за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятком доповненнями, встановленими главою І «Апеляційне провадження» розділу V «Перегляд судових рішень» цього Кодексу

Апеляційний суд відповідно до ч.1 ст. 303 під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції і позбавлений можливості вирішити питання про залучення до участі у розгляді справи в апеляційному суді співвідповідачів, то рішення суду першої інстанції на підставі ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки вимоги ОСОБА_3 підлягають вирішенню у сукупності, оскільки вимоги про визнання права власності на спірну квартирі та частково недійсним договору №2043 заявлено до ліквідованих юридичних осіб, правонаступники відсутні

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з вказаних підстав, апеляційний суд не дає правової оцінки обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_3 та представленим нею доказам, оскільки така оцінка може бути надана судом під час розгляду справи з усіма належними відповідачами.

Скасування рішення та відмова у позові з вказаних підстав не позбавляє позивача права звернутися до суду з аналогічним позовом, пред'явивши його до всіх належних відповідачів.

На підставі викладеного колегія суддів, визнає, доводи апеляційних скарг про неповноту зясування всіх обставин справи, що мають значення, такими, що знайшли своє підтвердження і тому підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314,316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 та заступника прокурора Сумської області на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 28 липня 2015 року задовольнити частково.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 28 липня 2015 року в оскаржуваній частині скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_3 до обєднання власників квартир «Дім», ОСОБА_5, третя особа виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області, про визнання права власності на квартиру, визнання недійсним договору і акту приймання-передачі квартири, свідоцтва про право власності на квартиру, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: