Справа №173/1370/15-ц
Провадження №2/173/696/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретарі Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_3, в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_4, третя особа: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, та зустрічним позовом законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

08.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.03.2012р. померла його мати ОСОБА_5. Після її смерті залишилось майно, яке складається з ? часток присадибної земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с.Посуньки, вул. Шкільна, 40. Інша ? частка земельної ділянки належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Він звернувся до державної нотаріальної контори Верхньодніпровського району з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку з тим, що покійна ОСОБА_5 набула права власності на вказане майно, але не зареєструвала його відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, на підставі чого позивач просить визнати в порядку спадкування за законом за ним, ОСОБА_1 право власності на ? з ? часток присадибної земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с.Посуньки, вул. Шкільна, 40, які залишилися після смерті матері - ОСОБА_5, померлої 25.03.2012р.

В судовому засіданні відповідач-2 за первісним позовом надала зустрічну позовну заяву в якій зазначала, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до неї та ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку присадибної земельної ділянки за адресою: с.Посуньки, вул. Шкільна, 40. ЇЇ малолітня дочка, ОСОБА_3, інтереси якій вона представляє, також має право на спадкування частини спірної земельної ділянки. Раніше, вона та батько її малолітньої доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: вул. Шкільна, буд. 40 в с. Посуньки, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області. Після народження доньки, вона була зареєстрована також за місцем їхнього фактичного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2. Вищезазначений житловий будинок належав в той час бабусі її доньки (матері ОСОБА_6), ОСОБА_5. 26.10.201 1 року, ОСОБА_6 - помер. 25.03.2012 року, померла ОСОБА_5, якій належало на праві спільної часткової власності 3/4 частини присадибної земельної ділянки, за адресою: вул. Шкільна, №40 в с. Посуньки, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, ще ? частка зазначеної земельної ділянки належить третій особі, ОСОБА_2. Тобто після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої ввійшли 3/4 частини присадибної земельної ділянки за адресою: вул. Шкільна, N0 40 в с. Посуньки, Верхньодніпровського району. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є: її син, відповідач, ОСОБА_1, та її донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (онука спадкодавця). Отже, її донька, ОСОБА_3, є спадкоємцем першої черзі за законом після смерті її бабусі, і спадкує частину спадщини, яка належала б за законом її батькові, ОСОБА_6, якщо він був би живий. 18.06.2015 року державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, ОСОБА_7, була винесена постанова про відмову відповідачу у вчиненні нотаріальної дії у вигляді видачі свідоцтва про право спадщину на частку спірної присадибної земельної ділянки, у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 не зареєструвала своє право власності на 3/4 частини вищезазначеної земельної ділянки. Вже сплинув шестимісячний строк після відкриття спадщини. Не вона, ані орган опіки та піклування не надавали згоди на відмову від спадщини її малолітньої доньки, ОСОБА_3, що передбачає, що її малолітня донька, ОСОБА_3, прийняла належну їй після смерті бабусі частку спадкового майна у тому числі частку спірної земельної ділянки по вул. Шкільна, № 40 в с. Посуньки, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, на підставі чого, просить визнати за малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, право спільної часткової власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 25.03.2012р., на 3/8 частини присадибної земельної ділянки по вул. Шкільна, 40, в с.Посуньки Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

В судове засідання позивач за первісним позовом зявився, позовні вимоги, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Також визнав зустрічний позов в повному обсязі. Додатково суду пояснив, що його мати ОСОБА_5 заповідала йому свою земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а спірна частина земельної ділянки, на якій знаходиться житловий будинок, не охоплена заповітом та спадкується за законом. Також підтвердив, що отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, після померлої ОСОБА_5, на грошові внески в Державному Ощадному Банку України.

Відповідач-1 за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяви в яких зазначала, що визнає позов ОСОБА_1 та просить розглянути справу за її відсутністю (а.с. 120-122; 127-129).

Законний представник неповнолітнього відповідача-2 за первісним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4, в судове засідання зявилася, первісний позов визнала в повному обсязі. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві.

Представник відповідача-2 за первісним позовом в судове засідання з'явився, первісний позов визнав в повному обсязі. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Третя особа за первісним позовом Державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі (а.с. 32).

Третя особа за зустрічним позовом - ОСОБА_2 і, в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову відповідачами за первісним та зустрічним позовами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє первісний та зустрічний позови в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 успадкувала, зокрема ? частки земельної ділянки, площею 4200 кв.м., на якій розташований глинобитний обкладений цеглою жилий будинок (адреса будинку: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Пасуньки, вул.. Шкільна, буд. 40) після смерті сина ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 липня 2007 року, виданого державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_7, в спадковій справі №25/2007, зареєстрованого в реєстрі за №2716, номер бланка ВЕТ №175260 (а.с. 13).

Проте, як убачається із матеріалів справи ОСОБА_5 своє право власності на земельну ділянку не зареєструвала (а.с.9).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.. 131 ЗК України (в редакції Закону, що діяла на час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_1І.), громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Отже ОСОБА_5 набула право власності на зазначену частку земельної ділянки та отримала документ, що підтверджує це право, в порядку передбаченому чинним законодавством, а само по собі не здійснення реєстрації права власності не припиняє таке право, оскільки така підстава припинення права власності не передбачена діючим законодавством.

25 березня 2012 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №455218, виданим 27 березня 2012 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 6).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із частки вищевказаної земельної ділянки.

Як убачається із матеріалів Спадкової справи №272/2012 до майна померлої 25 березня 2012р. ОСОБА_5, з заявами про прийняття спадщини за законом звернулися позивач за первісним позовом та ОСОБА_4, яка діяла в інтересах малолітньої ОСОБА_3 (а.с. 49-118).

Позивач за первісним позовом є сином спадкодавця - ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЯК №033492, виданим 02.07.1966р. Холодіївською сільською радою П'ятихатського району Дніпропетровської області (а.с.7), тобто відноситься до спадкоємців першої черги в силу ст.. 1261 ЦК України.

Малолітня ОСОБА_3, 28.08.2010р. є донькою ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про народження №294939, виданим 06.09.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 40). В свою чергу ОСОБА_6 був сином ОСОБА_5 та помер 26.10.2011р., що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії ІV №147437, виданим 02.05.1961р. Холодіївською сільською радою П'ятихатського району Дніпропетровської області (а.с.66) та Свідоцтвом про смерть ОСОБА_1 серії 1-КИ № 424814 виданим 09.11.2011р. виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.41). Отже малолітня ОСОБА_3, є онукою спадкодавця ОСОБА_5.

Позивач за первісним позовом звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_5, яка складається, зокрема, із ? часток присадибної земельної ділянки за адресою: с. Пасуньки, вул.. Шкільна, 40, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 червня 2015 року, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 відмовила позивачеві за первісним позовом у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірну частину земельної ділянки в звязку з тим, що спадкодавець не зареєстрував своє право на частку земельної ділянки (а.с.8).

З тих самих підстав державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві за зустрічним позовом, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.05.2015р. (а.с. 108).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Статтями 1268, 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В силу ст.ст. 1258, 1266, 1267 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Оскільки малолітня ОСОБА_3 є онукою спадкодавця, та її батько помер до відкриття спадщини, то в силу ст.ст. 1258, 1266, 1267 ЦК України вона спадкує в порядку представлення в межах частки яка належала б за законом її батькові , тобто в рівних частках з позивачем за первісним позовом.

Враховуючи вищевикладене, а також те що, спадкодавець за життя набув право власності на частку спірної земельної ділянки; позивачі за первісним та зустрічними позовами прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви; частки позивачів за первісним та зустрічними позовами, як спадкоємців за законом одної черги, є рівними; наявність інших спадкоємців судом не встановлено, то позовні вимоги позивачів за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічним позовом задоволені, та відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, відповідач за первісним позовом (який одночасно є позивачем за зустрічним позовом) та відповідач за зустрічним позовом (який є одночасно позивачем за первісним позовом) повинні сплатити судовий збір в той самої сумі, що й отримати від сторони, то суд залишає судові витрати за рахунок позивачів за первісним та зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_3, в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_4, третя особа: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом, право власності на 3/8 частки присадибної земельної ділянки, загальною площею 4200 кв.м (0,420 га), що розташована за адресою: Верхньодніпровський район, с. Посуньки, вул. Шкільна, буд. 40, яка залишилася після померлої 25 березня 2012 року ОСОБА_5.

Судові витрати залишити за рахунок позивача за первісним позовом.

Зустрічний позов законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7; ідентифікаційний номер: відсутній) в порядку спадкування за законом, право власності на 3/8 частки присадибної земельної ділянки, загальною площею 4200 кв.м (0,420 га), що розташована за адресою: Верхньодніпровський район, с. Посуньки, вул. Шкільна, буд. 40, яка залишилася після померлої 25 березня 2012 року ОСОБА_5.

Судові витрати залишити за рахунок позивача за зустрічним позовом.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 13 листопада 2015 року, повний текст рішення буде складено 18 листопада 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова