АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/2324/14-ц 22-ц/774/1135/К/15
Справа № 171/2324/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1135/К/15 суддя Хоруженко Н.В.
Категорія - 50 (ІІІ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що його батьки відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_6 припинили подружні стосунки та розірвали шлюб в 2011 році. Після розлучення батьків позивач залишився проживати разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. До досягнення позивачем повноліття, батько добровільно сплачував аліменти на його утримання, кошти отримувала мати та використовувала їх для його матеріального забезпечення, але після досягнення позивачем повноліття ОСОБА_2 сплату аліментів припинив. ОСОБА_3 продовжує навчатись на денній комерційній формі навчання у «Далекосхідному держаному університеті шляхів сполучення» та потребує матеріальної допомоги. Вартість навчання згідно до договору про надання освітніх послуг складає 389 300 російських рублів за весь період навчання, що станом на 20.08.2014 року еквівалентно 77 860 грн. За навчання сина на 1-му та 2-му курсі матір'ю позивача було сплачено 77 860 російських рублів, що еквівалентно 15 572 грн. Відповідач добровільно матеріальну допомогу позивачу, який навчається, не надає.

У звязку з цим, ОСОБА_3 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку до досягнення ОСОБА_3 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 7 250 грн. додаткових витрат по оплаті навчання за період з 01.09.2013 року по 20.08.2014 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1/2 частину витрат по оплаті за навчання, які будуть проведені ОСОБА_3 за період навчання з серпня 2014 року до закінчення навчання.

Заочним рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 21 серпня 2014 року до досягнення ОСОБА_3 23 років, за умови продовження навчання. В іншій частині позовних вимог відмолено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, судом не взято до уваги клопотання відповідача про необхідність направлення запиту до навчального закладу для підтвердження факту навчання позивача. На думку відповідача, наявність копій довідок про навчання його сина без їх належного підтвердження, свідчить відсутність доказів у справі. Крім того, судом не враховано наявність у відповідача зобовязань по утриманню його батьків, оскільки відповідно до заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року з відповідача вже стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходів.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5, які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, який заперечував проти апеляційної скарги та просив її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а тому колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду та законність рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на навчання, оскільки дані висновки суду не були оскаржені.

Судом першої інстанції встановлено, що батьками позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про його народження серії 1-КИ №378214 (а.с.6), є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_6

З договору про надання освітніх послуг від 01.09.2013 року (а.с.8), довідки №5187 від 17.06.2014 року (а.с.10), довідки №5895 від 19.05.2015 року (а.с.105) вбачається, що позивач навчається в Сахалінському інституті залізничного транспорту філіалі Федерального державного бюджетного навчального закладу вищої професійної освіти «Далекосхідний державний університет шляхів сполучення», термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2018 року.

Позивач проживає з матірю та знаходиться на її утриманні.

Сторонами не оспорюється і відповідно до вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню той факт, що відповідач ОСОБА_2 працює у Відокремленому підрозділі «Криворізька теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» (а.с.111-114) та отримує постійний дохід.

Заочним рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання його батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з 14.10.2014 року, терміном не менше трьох років. (а.с.39-40, а.с.110)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, суд першої інстанції, керувався ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України, та виходив із того, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на користь позивача, до завершення його навчання.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Так, частиною 1 ст. 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, продовжує навчання на денній формі навчання на контрактній основі, самостійного заробітку не має та потребує матеріальної допомоги батьків. Факт навчання позивача у Сахалінському інституті залізничного транспорту філіалі Федерального державного бюджетного навчального закладу вищої професійної освіти «Далекосхідний державний університет шляхів сполучення» підтверджується письмовим доказами, а саме: договором про надання освітніх послуг від 01.09.2013 року (а.с.8), довідками зазначеного навчального закладу №5187 від 17.06.2014 року і №5895 від 19.05.2015 року. (а.с.10,105) Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту навчання позивача і судом помилково відхилено клопотання відповідача про необхідність направлення запиту до навчального закладу для підтвердження факту навчання ОСОБА_3, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони є безпідставними, суперечать матеріалам справи та спростовуються висновками суду.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 працює і отримує постійних дохід у вигляді заробітної плати, він може надати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що заочне рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року, яким з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання його батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з 14.10.2014 року, терміном не менше трьох років, набрало законної сили 12 грудня 2014 року. (а.с.109) На підставі вказаного рішення 24 березня 2015 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист №171/2744/14-ц. (а.с.106) Зі звіту про здійснені відрахування та виплати №211 від 19.05.2015 року виданого Відокремленим підрозділом «Криворізька теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» - підприємством де працює відповідач (а.с.111-114) вбачається, що із заробітного плати ОСОБА_2 утримуються аліменти на користь його батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, згідно вищезазначеного виконавчого листа.

На той факту, що з відповідача на підставі рішення суду стягуються аліменти на утримання його батьків, суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання саме у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Тому колегія суддів вважає, що знаходять своє підтвердження та заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що про неврахування судом наявності у ОСОБА_2 зобовязань по утриманню його батьків, оскільки відповідно до заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року з відповідача вже стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходів.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, перебування на його утриманні непрацездатних батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, можливість отримання позивачем матеріальної допомоги від матері, колегія суддів приходить до висновку про можливість змінити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь позивача аліментів на його утримання з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду має бути змінено, на підставі п.1,3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, в частині розміру стягнутих з відповідача аліментів. В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року змінити в частині розміру стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на його утримання, зменшивши цей розмір з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: