У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки в Одеській області, треті особи: відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Іллічівськ Одеської області, профспілка робітників морського транспорту державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», про зобов'язання скласти акт за формою Н-1, зобов'язання переглянути акт додаткового розслідування за формою Н-5, зобов'язання поставити на облік нещасний випадок, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов'язати Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки в Одеській області:

- скласти акт за формою Н-1 про визнання нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, який стався з ним 16 травня 2014 року на території державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (далі - ДП «Іллічівський морський торговельний порт»);

- переглянути акт додаткового розслідування за формою Н-5 від 17 жовтня 2014 року;

- поставити на облік нещасний випадок, який стався з ним 16 травня 2014 року на території ДП «Іллічівський морський торговельний порт».

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він перебуває у трудових відносинах ДП «Іллічівський морський торговельний порт» й працює суднокорпусником-ремонтником 4 розряду бази технічного обслуговування та ремонту флоту.

16 травня 2014 року під час обідньої перерви він, спускаючись з поворотної частини портального крану № 2 «Альбрехт», яка знаходилась на висоті 1,2 м, зачепився за сторонній предмет та впав на бетонне покриття причалу № 18, внаслідок чого отримав численні травми.

05 вересня 2014 року Територіальним Управлінням Держгірпромнагляду в Одеській області складено акт за формою Н-5,а у складанні акта за формою Н-1 було відмовлено.

Посилаючись на те, що нещасний випадок стався на території порту під час обідньої перерви, що відповідно до п. 2 ст. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» є достатньою підставою вважати його пов'язаним з виробництвом, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18 серпня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_4 отримав травму через порушення ним вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці», п. п. 1.6, 1.12 Інструкції з охорони, праці суднокорпусника-ремонтника № ІП-121-11.

Висновок судів є правильним з урахуванням вимог ст. ст. 58, 59, 60 ЦПК України щодо належності, допустимості доказів і обов'язку доказування та надання доказів.

Установивши, що ОСОБА_4 отримав ушкодження під час обідньої перерви, виконуючи роботу, яка йому не була доручена уповноваженою на те особою, не дбаючи про особисту безпеку і здоров'я, суди дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик