У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нікомед Україна», третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконними та скасування наказів про поновлення на роботі, зобов'язання провести нарахування та виплату премій, середнього заробітку, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Такеда Україна» на рішення апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому з урахуванням уточнень просив визнати незаконними та скасувати накази директора товариства з обмеженою відповідальністю «Нікомед Україна» (далі - ТОВ «Нікомед Україна») від 04 січня 2011 року № 61 в/д про оголошення догани за прогул без поважних причин 27-31 грудня 2010 року та від 04 січня 2011 року № 74-к про звільнення його з посади регіонального менеджера у зв'язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, поновити його на роботі на зазначеній посаді з 5 січня 2011 року, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити премії за третій та четвертий квартали 2010 року в розмірах посадового окладу, річну премію за 2010 рік у розмірі подвійного посадового окладу та премію у зв'язку з перевиконанням річного бюджету за 2010 рік у розмірі посадового окладу, виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 610 349 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він з 01 липня 2009 року працював на посаді регіонального менеджера ТОВ «Нікомед Україна». 04 січня 2011 року йому було оголошено догану у зв'язку з відсутністю на робочому місці 27-31 грудня 2010 року. Наказ про оголошення догани вважає незаконним, оскільки в зазначені дні він перебував у додатковій оплачуваній відпустці у зв'язку з підготовкою та написанням дипломної роботи. У зв'язку з оголошенням догани його було позбавлено права на отримання річної премії та премії за перевиконання бюджету.

04 січня 2010 року він був звільнений із займаної посади у зв'язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним, так як його не було попереджено за два місяці, не враховано його переважне право на залишення на роботі, оскільки він має вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр, на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей, тривалий час працює на підприємстві; відповідачем не було запропоновано іншу роботу на цьому підприємстві.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Нікомед Україна» № 61 в/д від 04 січня 2011 року про оголошення догани ОСОБА_4 Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу річну премію за 2010 рік у розмірі 37 тис. грн, премію за третій квартал 2010 року - 18 500 грн, премію за четвертий квартал 2010 року - 18 500 грн, премію у зв'язку з перевиконанням річного бюджету за 2010 рік - 18 500 грн. Зобов'язано відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 05 січня 2011 року до 22 березня 2013 року в розмірі 610 349 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу річну премію за 2010 рік, премію за третій квартал 2010 року, премію за четвертий квартал 2010 року, премію у зв'язку з перевиконанням річного бюджету за 2010 рік та в частині зобов'язання відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 5 січня 2011 року до 22 березня 2013 року, та ухвалено в цій частині нове рішення. Зобов'язано відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 січня 2011 року до 22 березня 2013 року в розмірі 457 154 грн 32 коп. та річну премію за 2010 рік - 10 791 грн 66 коп., всього - 467 945 грн 98 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року рішення апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2014 року у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2014 року залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року змінено в частині визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_4 та в цій частині вважати вірно визначеним розміром суму 489 20,66 грн. Зобов'язано ТОВ «Нікомед Україна», яке з 27 лютого .2013 року перейменовано на ТОВ «Такеда Україна», виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 січня 2011 року до 22 березня 2013 року в розмірі 478 41 грн, що з річною премією за 2010 рік у розмірі 10 791,66 грн становить всього 489.20.66 грн (чотириста вісімдесят дев'ять тис. 20 грн 66 коп.).

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2015 року виправлено арифметичну помилку, допущену в мотивувальній та резолютивній частинах рішення апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Нікомед Україна», третя особа: ОСОБА_5, про визнання незаконним і скасування наказів, поновлення на роботі, зобов'язання провести нарахування й виплату премій, середнього заробітку.

Внесено виправлення у мотивувальну частину рішення апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року, замість: «Виходячи з того, що місячний (посадовий) оклад ОСОБА_4 у 2010 році становив 18.500 грн, середньоденна заробітна плата обрахована у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 становить 860.46 грн (/18500 х 2/:/22+21(43) = 860 46). Тому, враховуючи середній заробіток за період затримки у проведенні розрахунку при звільненні з урахуванням 556 робочих днів, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 478 41 грн (860,46 х 556 = 478 41). З урахуванням річної премії за 2010 рік у сумі 10 791,66 грн, щодо стягнення якої рішення апеляційної інстанції від 20 січня 2014 року залишено без змін, всього стягненню на користь позивача підлягає 489.20.66 грн.» зазначити: «Виходячи з того, що місячний (посадовий) оклад ОСОБА_4 у 2010 році становив 18 500 грн, середньоденна заробітна плата обрахована у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 становить 860,46 грн (/18 500 х 2/:/22+21/ (43) = 860,46). Тому, враховуючи середній заробіток за період затримки у проведенні розрахунку при звільненні з урахуванням 556 робочих днів, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 478 415, 76 грн (860,46 х 556 = 478 415,76). З урахуванням річної премії за 2010 рік у сумі 10 791,66 грн, щодо стягнення якої рішення апеляційної інстанції від 20 січня 2014 року залишено без змін, всього стягненню на користь позивача підлягає 489 207,42 грн».

Внесено виправлення у резолютивну частину рішення апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року, замість: «виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 січня 2011 року до 22 березня 2013 року в розмірі 478.41 грн (чотириста сімдесят вісім тисяч 41 грн), що з річною премією за 2010 рік у розмірі 10 791,66 грн становить всього 489.20.66 грн (чотириста вісімдесят дев'ять тис. 20 грн 66 коп.)» зазначити: «виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 січня 2011 року до 22 березня 2013 року в розмірі 478 415,76 грн (чотириста сімдесят вісім тисяч чотириста п'ятнадцять гривень сімдесят шість копійок), що з річною премією за 2010 рік у розмірі 10 791,66 грн становить всього 489 207, 42 грн ( чотириста вісімдесят дев'ять тисяч двісті сім гривень сорок дві копійки)».

У касаційній скарзі ТОВ «Такеда Україна», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції від 24 лютого 2015 року, справу направити на новий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд апеляційної інстанції, врахувавши режим робочого часу позивача та визначивши кількість робочих днів у липні, серпні 2010 року з урахуванням річної премії, дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 489 020 грн 66 коп.

Висновок апеляційного суду є правильним з урахуванням вимог ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України щодо належності, допустимості доказів і обов'язку доказування та надання доказів.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Такеда Україна» відхилити, рішення апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді В.А. Черненко

С.П. Штелик