Номер провадження: 22-ц/785/7473/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Фальчука В.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2015 року, -

встановила:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської областіперебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом у приміщенні квартири АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.06.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2015 рокузалишено без змін.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про прийняття додаткового рішення по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, апеляційну скаргу подала особа, яка не приймала участь у справі ОСОБА_5, яка є матірю ОСОБА_3, та з посиланням на те, що зазначеною ухвалою порушуються її права як користувача житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р-н., С. Ланжарка, вул. Ізмаїльська, буд. 35, просила ухвалу скасувати.

Сторони зазначене рішення не оскаржували.

Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи, а тому справа розглянута за відсутності сторін.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 т. 305 ЦПК України.

Колегія суддів дослідила доводи апелянта щодо порушення його прав та встановила наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що рішеннямІзмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2015 року визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом у приміщенні квартири АДРЕСА_1.

У заявіпро прийняття додаткового рішення по справі ОСОБА_2 просив суд вирішити питання щодо зобовязання ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди у користуванні квартирою №13 будинку № 6 по проспекту Леніна м. Ізмаїла Одеської області з викладенням мотивувальної частини судового рішення.

Як вже було зазначено з апеляційного скаргою звернулася ОСОБА_5, яка є матірю ОСОБА_3, в якій посилалася на те що, хоча вона і не приймала участі у справі, її право порушено, оскільки вона зареєстрована та проживає у житловому будинку, розташованому за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р-н., С. Ланжарка, вул. Ізмаїльська, буд. 35, тобто її права як користувача зазначеного будинку оскаржуємим рішенням не порушені.

Отже, колегія суддів перевіривши всі обставини справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу подано особою, яка не приймала участі у справі та права якої як користувача житлового будинку не порушено.

Окрім того, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним з основоположних аспектів верховенства права в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод є принцип правової визначеності (певності), який вимагає, серед іншого, щоб остаточне вирішення судом спору не ставилося під сумнів (принцип правової визначеності як складова справедливого судового розгляду).

У звязку з чим перегляд чинного рішення суду, за апеляційною скаргою особи, яка не є стороною у справі та права якої не порушенні, є порушенням принципу правової визначеності в розумінні п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до частини 1 статті 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справи, а також особи які не брали участь у справі, якщо суду вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року, викладених у п. 8 постанови №12, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обовязки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, судді-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначенні обставини будуть встановленні після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

За таких обставин, колегія суддів, дійшла висновку про те що, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 має бути закрито.

При цьому колегія суддів зазначає, що питання щодо спірного житлового будинку, в якому проживає апелянт, було вирішено в ухвалі Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2015 року про розяснення рішення суду, яка також була оскаржена ОСОБА_4, але у звязку з невиконанням ухвали суду про залишення скарги без руху, апеляційна скарга була повернута ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 209, 292, 313, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2015 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді В.П.Фальчук

ОСОБА_6