Ухвала

іменем україни

09 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Хопти С.Ф., Іваненко Ю.Г., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Новоселівської сільської ради, Криничанської районної державної адміністрації, треті особи: приватний нотаріус Криничанського районного округу Дніпропетровської області Чорна Оксана Василівна, реєстраційна служба Криничанського районного управління юстиції, відділ Держземагентства у Криничанському районі Дніпропетровської області, Державний реєстратор у сфері державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, за касаційними скаргами відділу Держземагентства у Криничанському районі Дніпропетровської області та заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Дніпропетровській області на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_8 Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із: домоволодіння АДРЕСА_1; селянського (фермерського) господарства «Поділля», що знаходиться в с. Степанівка Криничанського району Дніпропетровської області; земельної ділянки площею 41,7 га, яка розташована на території Новоселівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

У передбачені чинним законодавством строки вона звернулася до приватного нотаріуса Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті батька ОСОБА_8

Позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на: домоволодіння АДРЕСА_1; селянського (фермерського) господарства «Поділля», що знаходиться в с. Степанівка Криничанського району Дніпропетровської області; право постійного користування земельною ділянкою площею 41,7 га, розташованою на території Новоселівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з: «А-1» - житлового будинку загальною площею 51,8 кв. м, «а-1» - тамбура, «Б-1» - сараю, «В-1» - шийки погреба, «Г-1» - літньої кухні, «Д-1» -сараю, «М-1» - сараю, «Т» - туалету, «К» - колодязя. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2015 року рішення місцевого суду у частині відмови у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом на селянське (фермерське) господарство «Поділля» та право постійного користування земельною ділянкою скасовано.

Позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом на селянське (фермерське) господарство «Поділля», що належало ОСОБА_8, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_6 право постійного користування земельною ділянкою площею 41,7 га, розташованою на території Новоселівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, якому вказане право належало на підставі державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серії НОМЕР_1.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційних скаргах відділ Держземагентства у Криничанському районі Дніпропетровської області та заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Дніпропетровській області ФедоровВ.В. просять скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню на таких підставах.

Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач є спадкоємицею ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 25 червня 2012 року виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 17.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1; земельну ділянку розміром 41,7 га, яка була надана ОСОБА_8 у довічне користування відповідно до державного акта на право довічного успадкування володіння землею серії НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_8; селянське (фермерське) господарство «Поділля», засновником якого був ОСОБА_8, зареєстроване Криничанської районною державною адміністрацією 25 червня 1992 року, на підставі рішення № 9 сесії народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області.

Позивач сплачує відповідні податки до бюджету та продовжує здійснювати діяльність, запроваджену її батьком, що підтверджується листом Головного управління статистики у Дніпропетровській області від 10 червня 2013 року № 5/3-75/448, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21 січня 2014 року серії НОМЕР_3, яка видана державним реєстратором Реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, копією свідоцтва платника єдиного податку від 12 вересня 2012 року серії НОМЕР_4, виданого Криничанським відділенням Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.В. від 13 травня 2014 року № 230/01-16 за даними спадкового реєстру інформація щодо заповіту від імені ОСОБА_8 відсутня, інших спадкоємців немає.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд, першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачено успадкування земельної ділянки, що належала спадкоємцям на праві довічного успадковуваного землеволодіння, але інше майно, як рухоме, так і нерухоме, що належало голові на праві приватної власності, спадкується на загальних підставах, передбачених ЦК України.

Скасовуючи рішення місцевого суду у частині відмови у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства здійснюється відповідно до закону.

Пунктом 8 Постанови Верховної Ради України від 13 травня 1992 року «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» встановлено, що громадяни, підприємства, установи, організації, яким було надано у встановленому порядку земельні ділянки у довічне успадковуване або постійне володіння, зберігають свої права на використання цих земельних ділянок до оформлення права власності або землекористування відповідно до Земельного кодексу України.

Оскільки позивач ставить питання про визнання права власності на фермерське господарство та право користування земельною ділянкою, яка була надана для ведення цього фермерського господарства, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 1218, ст. 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що батько позивача мав на праві довічного успадковуваного володіння спірну земельну ділянку, яка надавалася громадянам, які вели селянське (фермерське) господарство відповідно до Земельного кодексу УРСР від 18 грудня 1990 року (в редакції від 15 березня 1991 року) та на підставі Закону України від 20 грудня 1991 року «Про селянське (фермерське) господарство», яким і було визначено порядок успадкування такого права володіння спадкоємцями громадянина, який вів селянське господарство.

А введеним в дію 13 березня 1992 року Земельним кодексом України не передбачалося право довічного успадковуваного володіння землею, а громадяни мали право на одержання у власність земельної ділянки, в тому числі і для ведення селянського фермерського господарства.

Крім того, новий Закон України від 19 червня 2003 року «Про фермерське господарство» також не містить такої форми володіння землею, як довічне успадковуване володіння, як і чинний Земельний кодекс України, прийнятий 25 жовтня 2001 року, та не визначає механізми успадкування земельних ділянок, які належали спадкодавцям на такому праві володіння, тому позивач як спадкоємиця майна померлого не може набути право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки спадкодавець такого права не мав, а отже, її права не порушені, тому підстав для задоволення позову немає.

У порушення ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначені положення закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про спадкування права користування земельною ділянкою, яка була надана для ведення фермерського господарства.

Безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд припустився помилки у застосуванні процесуального закону, у зв'язку із чим рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу Держземагентства у Криничанському районі Дніпропетровської області задовольнити.

Касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2015 року скасувати, рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий Д.Д. Луспеник
Судді: В.І. Журавель Ю.Г. Іваненко С.Ф. Хопта В.А. Черненко