Головуючий суддя в суді І інстанції
Справа № 374/212/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Козіної С.М.,

за участі: секретаря Маламан Я.О.,

розглянувши скаргу представника ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2 на дії начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, заінтересована особа: ВДВС Ржищівського МУЮ, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2015 ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із скаргою на дії начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, в якій просить визнати незаконним рішення начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про відмову у внесенні відомостей про арештоване майно до "СЕТАМ" та скасувати вказане рішення. Зобов'язати посадових осіб Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області усунути порушення та внести відомості до "СЕТАМ" щодо арештованого нерухомого майна - садиби № 24 по вул. Постишева у м.Ржищів, Київської області, яке складається з житлового будинку загальною площею 85,5 кв.м., житловою - 55,8 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 0,10 га, кадастровий номер :69:011:0040.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

У судовому засіданні представник ВДВС Ржищівського МУЮ ОСОБА_4 скаргу не підтримав, подав письмові заперечення на скаргу, в яких просив відмовити в її задоволенні, зазначив, що дії начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про повернення документів щодо реалізації арештованого майна, вважає законними та обгрунтованими.

Боржники ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не з'явились.

Оглянувши матеріали справи № 374/212/14-ц, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з нижченаведених підстав.

Принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у ст. 14 ЦПК України визначені ознаки обовязковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

За ст. 2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу; примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 6, 7 ст. 12 Закону боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; особи, які беруть участь у виконавчому провадженні зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 10.12.2014 позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" було задоволено частково. Рішення суду набрало законної сили. На підставі виданого судом 12.01.2015 виконавчого листа № 374/212/14-ц, ВДВС Ржищівського МУЮ 10.02.2015 було відкрито виконавче провадження. Вказане рішення на день розгляду скарги не виконане.

Під час примусового виконання рішення державним виконавцем проведено опис майна боржника ОСОБА_5 шляхом складання акту опису й арешту майна: садиба № 24 по вул. Постишева у м. Ржищів, Київської області (а.с. 154-155). Вказане майно частково передане в іпотеку ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідно до умов договору іпотеки № KIQ0GI від 03.10.2007.

Відповідно до вимог ст. 58 ЗУ "Про виконавче провадження" проведено оцінку арештованого нерухомого майна та проведено ознайомлення сторін провадження з результатами незалежної оцінки майна - висновком про вартість майна, який ніким з сторін виконавчого провадження не оскаржувався (а.с.156-157, 158).

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

21.09.2015 року начальник ВДВС Ржищівського МУЮ ОСОБА_4 підготував та передав до Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області документи, необхідні для внесення відомостей про майно до системи електронних торгів арештованим майном ("СЕТАМ") (а.с. 168).

У жовтні 2015 року начальником управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, після опрацювання, вищезазначені документи було повернуто ВДВС Ржищівського МУЮ (а.с. 168 зворот).

Суд не вбачає в діях начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 порушення прав стягувача, виходячи з нижчезазначеного.

Відповідно до п. 1 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5, арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України "Про виконавче провадження"), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Згідно з п. 3 Порядку керівник регіонального органу державної виконавчої служби, начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до пяти робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, а у разі якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються до органу державної виконавчої служби, який їх направив, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

Таким чином, відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів порядок реалізація земельних ділянок через "СЕТАМ" законодавством не врегульований.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Суд не може прийняти до уваги твердження представника скаржника про те, що нерухоме майно боржника ОСОБА_5 повинно бути реалізоване через "СЕТАМ" відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" як предмет іпотеки, оскільки як вбачається з акту опису й арешту майна від 23.04.2015 (а.с. 154-155) та висновку про вартість майна (а.с. 158) проведено опис та оцінку не лише нерухомого майна, що було передане в іпотеку, а й земельної ділянки площею 0,0263 га, за адресою: вул. Постишева, 24 м. Ржищів Київської області, кадастровий номер :69:011:0041, яка не являлась предметом іпотеки, що не заперечувалось і самим представником ПАТ "КБ Приват Банк" та підтверджується, крім зазначених письмових доказів, інформайційним листом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14.04.2015 (а.с. 152-153). Крім того, згідно з рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 10.12.2014 (а.с. 105-108) позовні вимоги ПАТ "КБ Приват Банк" було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 заборгованість по кредитному договору, а не звернено стягнення на предмет іпотеки.

На підставі викладеного, суд вважає, що начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 діяв в межах своїх повноважень, відповідно до Закону, а тому відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з викладеного вище, керуючись ст. ст. 208-210, 383-387, 294-296 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги представника ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2 на дії начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, заінтересована особа: ВДВС Ржищівського МУЮ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: