Ухвала

іменем україни

16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Навчально-виховний комплекс «Знам'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2 - ліцей», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 17 лютого 2012 року приблизно 10 год. 45 хв. у класі музичного заняття Навчально-виховного комплексу «Знам'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2 - ліцей» під час перерви однокласник його дочки ОСОБА_4 - ОСОБА_3 наніс їй удар кулаком в область лівого підребер'я, що призвело до розриву селезінки, внутрішньої кровотечі, внаслідок чого виникла необхідність видалення травмованого органу. Вищевказані тілесні ушкодження та їх наслідок викладені у висновку експерта від 20 лютого 2013 року № 46 та в акті судово-медичного дослідження (обстеження) від 30 березня 2013 року № 57.

Вважав, що вказана подія відбулася внаслідок неналежного виховання ОСОБА_3 його батьками та недбалого ставлення до виконання службових обов'язків класного керівника його доньки та медичного персоналу ліцею.

Посилаючись на те, що внаслідок отриманої його донькою травми, перенесеного нею оперативного втручання та тяжкого реабілітаційного періоду, він зазнав душевного болю й відчув сильний емоційний стрес, чим йому завдано моральної шкоди, а також позивач зазнав збитків внаслідок довготривалого процесу лікування та реабілітації його доньки ОСОБА_4

Враховуючи викладене, просив стягнути з батька ОСОБА_3 - ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 1 626 грн 82 коп. та 400 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 626 грн 82 коп. витрат на лікування ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання розподілу судовий витрат. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права

Статтею 213 ЦПК Українипередбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 17 лютого 2012 року приблизно о 10 год. 45 хв. у класі музичного заняття Навчально-виховного комплексу «Знам'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2 - ліцей» під час перерви однокласник його дочки ОСОБА_4 - ОСОБА_3 наніс їй удар кулаком в область лівого підребер'я, що призвело до розриву селезінки, внутрішньої кровотечі, внаслідок чого виникла необхідність видалення травмованого органу. Вищевказані тілесні ушкодження та їх наслідок викладені у висновку експерта від 20 лютого 2013 року № 46 та в акті судово-медичного дослідження (обстеження) від 30 березня 2013 року № 57.

З довідки Знам'янської центральної районної лікарні Кіровоградської області вбачається, що донька позивача - ОСОБА_4 перебувала на лікуванні у зазначеному закладі у період з 17 лютого 2012 року по 20 лютого 2012 року. За цей період були придбані медикаменти на суму 721 грн 92 коп.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтверджені належними та допустимими доказами, а отже, сума майнової шкоди, що підлягала стягненню, визнана судом доцільною, а при вирішенні питання розміру моральної шкоди суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості. При цьому відповідальність відшкодування зазначеної шкоди покладено на батька ОСОБА_3 - ОСОБА_2

Скасовуючи рішення міськрайонного суду про часткове задоволення позову та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що покладання обов'язку відшкодування шкоди тільки на батька при наявності матері дитини є порушенням вимог законодавства щодо рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини. Крім того, за наявності відповідних правових підстав відповідальність за заподіяну малолітній дитині шкоду може бути покладено і на навчальний заклад, під час перебування у якому заподіяну шкоду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, не залучивши до участі в справі всіх осіб, не виконав свій процесуальний обов'язок, що є підставою для скасування рішення та відмови у задоволенні позову.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів суду касаційної інстанції погодитися не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Якщо малолітня особа завдала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, закладу охорони здоров'я чи іншого закладу, що зобов'язаний здійснювати нагляд за нею, а також під наглядом особи, яка здійснює нагляд за малолітньою особою на підставі договору, ці заклади та особа зобов'язані відшкодувати шкоду, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо малолітня особа завдала шкоди як з вини батьків (усиновлювачів) або опікуна, так і з вини закладів або особи, що зобов'язані здійснювати нагляд за нею, батьки (усиновлювачі), опікун, такі заклади та особа зобов'язані відшкодувати шкоду у частці, яка визначена за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

При цьому позивач звертає увагу на те, що йому судом першої інстанції було роз'яснено право залучення до участі у справі інших співвідповідачів, на яких відповідно до закону за наявності відповідних правових підстав може бути покладена відповідальність за заподіяну малолітній дитині шкоду, проте, звертаючись до суду із указаним позовом, останній визначився з колом відповідачів у справі та вважав, що внаслідок отриманої його донькою травми, перенесеного нею оперативного втручання та тяжкого реабілітаційного періоду, йому завдано матеріальну та моральну шкоду, яку на його думку повинен відшкодувати саме ОСОБА_2

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми матеріальної та моральної шкоди з підстав незалучення судом першої інстанції до участі у справі інших співвідповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судами та не оспорюється сторонами, що 17 лютого 2012 року у класі музичного мистецтва навчально-виховного комплексу «Знам»янська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ліцей» учень вказаної шкоди ОСОБА_3 2003 року народження наніс ОСОБА_4 2004 року народження, учениці того ж класу, удар в область тулуба, внаслідок чого спричинив повний розрив селезінки, внаслідок чого стався крововилив у черевну порожнину. Вказані тілесні ушкодження за тяжкістю належать до категорії тяжких, як небезпечних в момент спричинення.

Витрати на лікування ОСОБА_4 підтверджуються довідкою, при цьому відповідач відмовляється добровільно їх відшкодовувати.

Враховуючи наведене, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог та покладення відповідальності за шкоду, заподіяну малолітній ОСОБА_4, на батька ОСОБА_3 - ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 23, 1166, 1167, ЦК України.

З огляду на вищевикладене судове рішення апеляційного суду не може вважатися законним і обґрунтованим і відповідно до положень ст. 339 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року скасувати, рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська