У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного підприємства «Тінік-Оіл», ОСОБА_3, третя особа - публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», про визнання недійсним договорів відчуження майна-автомобіля, витребування автомобіля, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 6 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 8 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з 7 листопада 2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2013 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу ними було придбано автомобіль марки «Nissan X-Trail», 2011 року випуску, який зареєстрували за відповідачем. 19 травня 2011 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_2 було укладено договір застави зазначеного автомобіля для забезпечення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту. 28 серпня 2013 року відповідач продав автомобіль без її згоди приватному підприємству «Тінік-Оіл» (далі - ПП «Тінік-Оіл»), який 13 травня 2014 року було зареєстровано за ОСОБА_3

Вказуючи на те, що про відчуження автомобіля їй не було відомо та згоди на продаж автомобіля вона не надавала, позивач ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір відчуження майна - автомобіля марки «Nissan X-Trail», 2011 року випуску; витребувати автомобіль у ОСОБА_3 і передати його у спільну сумісну власність її та ОСОБА_2

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 6 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 8 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 6 ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин і дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, оскільки належними і допустимими доказами у справі доведено, що спірний автомобіль відповідач придбав після припинення фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_1, за рахунок отриманих у банку кредитних коштів і сплачених ним особисто під час придбання автомобіля. Разом із цим матеріали справи не містять доказів того, що автомобіль було придбано за спільні кошти подружжя або доказів, які свідчать про те, що позивач приймала участь у погашенні отриманого відповідачем для придбання автомобіля кредиту.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 6 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 8 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: