САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/4772/15-ц
Провадження № 2/206/1292/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2015 р.

Самарський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:головуючого судді - Зайченко С.В., при секретареві - Щербині Є.С., Чинник М.К., за участю позивача ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 до Самарської районної у місті ОСОБА_1 ради, ОСОБА_1 міської ради, третя особа Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом та заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просили, визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1322 га по вул. Оранжерейна,83 в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом, ОСОБА_6 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1322 га по вул. Оранжерейна,83 в м. Дніпропетровську за законом, ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1322 га по вул. Оранжерейна,83 в м. Дніпропетровську, мотивуючи тим, що 31 липня 2012 року помер ОСОБА_7, який є спадкодавцем. 07.08.2012 року ОСОБА_7 склав заповіт на імя онуки ОСОБА_5 в якому заповідав усе своє майно їй, а саме будинок та земельну ділянку площею 0,1322 га по вул. Оранжерейна,83 в м. Дніпропетровськ. Після смерті спадкодавця вони втрьох звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. 28.07.2015 року державним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ними не наданий акт на право власності на земельну ділянку за адресою вул. Оранжерейна,83 в м. Дніпропетровськ. Оригіналу цього акту вони не мають, оскільки куди подів його померлий їм невідомо. У звязку з чим вони вимушені були звернутися до суду з дійсним позовом.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивачів ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник Самарської районної у місті ОСОБА_1 ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що вони не є належними відповідачами.

Представник відповідача ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала за тих підстав, що позивачі не надали доказів втрати державного акту на землю та не використали всі можливі заходи для отримання його оригіналу в позасудовому порядку.

Третя особа Восьма дніпропетровська Державна нотаріальна контора явку свого представника в судове засідання не забезпечила, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Заслухав доводи сторін, дослідивши письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 19 листопада 2009 року ОСОБА_7 склав заповіт на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яким заповів їй усе належне йому майно з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, усі майнові права та обовязки, які належатимуть йому на день смерті.

31 липня 2012 року ОСОБА_7 помер (ас.13).

Після його смерті до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулись ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с.47).

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 серпня 2015 року спадкоємцями на ? частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №83, розташованого по вул. Оранжерейна у м. Дніпропетровську, майна ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 31 липня 2012 року є його: син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ? частки у спадщині та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 ? частки у спадщині. (а.с.17)

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 серпня 2015 року спадкоємицею ? частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №83, розташованого по вул. Оранжерейна у м. Дніпропетровську, майна ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 31 липня 2012 року є його онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с.19).

Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.15,30) ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом на земельну ділянку, розташовану на території Самарського району м. Дніпропетровська, вул. Оранжерейна,83, після смерті 31 липня 2012 року ОСОБА_7, оскільки відсутній оригінал акту про право власності на земельну ділянку.

Відповідно копії державного акту від 18 січня 1999 року, зареєстрованого за №020586 - ОСОБА_7 надано у власність земельну ділянку площею 0,1322 га за адресою: м. Дніпропетровськ, Самарського району, вул. Оранжерейна,83.

Відповідно зі ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповіт є особистим розпорядженням фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, позивач ОСОБА_6 є пенсіонерами, тобто являються непрацездатними дітьми спадкодавця ОСОБА_7 і мають право на обовязкову частку у спадковому майні в розмірі ? частки, кожний земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Оранжерейна,83.

Відповідно до ч. 1. ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних, підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розмішені.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України, суб'єктами права приватної власності є фізичні особи. Фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. П. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

Враховуючи те, що державний акт на спірну земельну ділянку за невідомих обставин був втрачений, а його відсутність перешкоджає позивачам отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на загальних підставах, тому успадкування спірної земельної ділянки має здійснюватися в судовому порядку.

Суд не бере до уваги, доводи представника відповідача ОСОБА_1 міської ради, оскільки визнання за позивачами права власності на земельну ділянку в судовому порядку є єдиним способом захисту їх порушених прав. Окрім того, позивачі в передбачений законом строк прийняли спадщину у вигляді частин житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, які розташовані на спірній земельній ділянці.

Таким чином, суд приходить до висновку про задволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209,212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1322 га по вулиці Оранжерейна, будинок № 83 розташовану на території Самарського району міста Дніпропетровська в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 померлого 31 липня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,1322 га по вулиці Оранжерейна, будинок № 83 розташовану на території Самарського району міста Дніпропетровська в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 померлого 31 липня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,1322 га по вулиці Оранжерейна, будинок № 83 розташовану на території Самарського району міста Дніпропетровська в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 померлого 31 липня 2012 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко