АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5106/13-ц 22-ц/774/2528/К/15
Справа № 182/5106/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/2528/К/15 ОСОБА_1
Категорія № 27 (4) Доповідач Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобук В.І.

при секретарі: Горбачевській І.П.

за участю: представника позивача ПАТ «КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2013 року позивач ОСОБА_8 акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який неодноразово уточнював, та остаточно 31.07.2015 року просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Кредитним договором № 236264-CRED від 27.06.2008 року за період з 16.07.2009 року по 16.06.2015 року у розмірі 34541 грн. 80 коп. та понесені ним судові витрати. В обґрунтування вимог зазначив, що 27.06.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ОСОБА_8 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № 236264-CRED, згідно з умовами якого Банк зобовязався надати ОСОБА_3 кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп., а ОСОБА_3 зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобовязання за Кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, видав ОСОБА_3 кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп.

Однак, ОСОБА_3 свої зобовязання за вказаним Кредитним договором належним чином не виконала та станом на 16.06.2015 року має заборгованість за Кредитним договором в розмірі 45183 грн. 05 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 11662 грн. 56 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 33520 грн. 49 коп.

Від вказаної суми віднімається сума, яка станом на 15.07.2009 року складала 13669 грн. 44 коп., з яких: 11918 грн. 79 коп. заборгованість за кредитом; 861 грн. 63 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 639 грн. 02 коп. штраф (процентна складова), яка була задоволена рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.09.2010 року з відповідачів на користь позивача. Різниця становить 32658 грн. 86 коп., а також штрафи відповідно до умов Кредитного договору: 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1632 грн. 94 коп. штраф (процентна складова).

Отже, заборгованість за період з 16.07.2009 року по 16.06.2015 року становить 34541 грн. 80 коп.

Зобовязання за вказаним Кредитним договором забезпечено договорами поруки: № 236264-CRED-1 від 27.06.2008 року, укладеним між Банком та відповідачем ОСОБА_5С; № 236264-CRED-2 від 27.06.2008 року, укладеним між Банком та відповідачем ОСОБА_6П; № 236264-CRED-3 від 27.06.2008 року, укладеним між Банком та відповідачем ОСОБА_7 Вимога, що була предявлена до поручителів відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 щодо виконання забезпеченого зобовязання, була залишена без задоволення.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Так, посилається на те, що суд не врахував той факт, що саме по собі ухвалення судового рішення від 27.09.2010 року без своєчасного виконання відповідачем зобовязань, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від сплати процентів за фактичне користування кредитом, відповідальності за несвоєчасність виконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами договору.

Зазначає, що оскільки зазначеним судовим рішенням з відповідача ОСОБА_3 стягнута заборгованість, що була утворена станом на 15.07.2009 року, то стягнення процентів за фактичне користування кредитними коштами можливе саме з 15.07.2010 року, а не з дати ухвалення рішення.

Також, відповідач посилається в апеляційній скарзі на те, що відмовляючи в задоволенні вимог до поручителів, суд не врахував, що умовами договорів поруки передбачено, що позовна давність, в межах якої Банк може звернутись з вимогою до поручителів, встановлена сторонами 5 років та порука припиняється після повного виконання кредитних зобовязань.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову з підстав, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна повністю законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 27.06.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 236264-CRED, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,000% на рік зі строком повного погашення кредиту 18.06.2010 року та зобовязалась повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, штрафи, пеню та винагороду в строк та в обєми, встановлені кредитним договором (а.с. 9-11).

В цей же день 27 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 було укладено договір № 236264-CRED про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної кварти «мікрокредит» (а.с. 12).

Відповідно до п. 1.2. договору, джерелом погашення кредиту, процентів, штрафів, пені та винагород, є грошові кошти, розміщені на картрахунку.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань по погашенню кредиту, згідно графіка, а також умов договору, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 60% річних, розраховані від суми залишку непогашеної Графіком заборгованості по кредиту.

Згідно п. 5.5. договору, при порушенні позичальником зобовязань по виконанню графіка погашення кредиту та процентів, при порушенні умов договору, позичальник сплачує Банку штраф за кожен випадок порушення вказаного графіка в частині дотримання дат погашення кредиту: на 1-9 днів в розмірі 5% від суми своєчасно не погашеної частини отриманого кредиту; на 10 та більше днів в розмірі 10% від суми своєчасно не погашеної частини отриманого кредиту.

Відповідно до п. 5.10. договору, при порушенні позичальником строків платежів по любому з грошових зобовязань, передбачених договором більш, ніж на 120 днів та зверненням Банку до суду, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

27 червня 2008 року, в забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_3 , що випливають з кредитного договору № 236264-CRED від 27.06.2008 року, ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк») були укладені договори поруки: № 236264-CRED-1 з ОСОБА_5, № 236264-CRED-2 з ОСОБА_6 та № 236264-CRED-3 з ОСОБА_7 (а.с. 13-15).

Згідно умов п.п. 2, 4 договорів поруки, кожен поручитель зобовязався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобовязань, в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Як вбачається із доданого до уточненого позову розрахунку, у звязку із подальшим невиконанням відповідачем ОСОБА_3 зятих на себе зобовязань по кредитному договору, утворилась заборгованість за період з 16.07.2009 року по 16.06.2015 року в розмірі 34541 грн. 80 коп., з яких: 32658 грн. 86 коп. заборгованість по процентам, а також штрафи відповідно до умов Кредитного договору: 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1632 грн. 94 коп. штраф (процентна складова) ( а.с. 119).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що, оскільки закінчився строк дії Кредитного договору та Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 27.09.2010 року ухвалене рішення про стягнення з відповідачів заборгованості за вказаним кредитним договором, - нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору, законом не передбачено та правовідносини сторін припинились.

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду, з огляду на наступне.

Як вбачається з рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2010 року, позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 236264-CRED від 27.06.2008 року станом на 15.07.2009 року в сумі 13669,44 грн. з яких: заборгованість за кредитом 11918,79 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 861,63 грн., штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 639,02 грн. (а.с. 64).

На підставі вищезазначеного рішення, Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 31.10.2013 року видано виконавчий лист № 2-2338/10 про стягнення в тому числі з ОСОБА_3 суми боргу, за яким державним виконавцем 13.12.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 41255353 (а.с. 54, 55).

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В даному випадку, пунктом 3.2. кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань по погашенню кредиту, згідно графіка, а також умов договору, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 60% річних, розраховані від суми залишку непогашеної Графіком заборгованості по кредиту.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

З наданого Банком суду першої інстанції до уточненої позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачем не погашена в повному обсязі заборгованість за кредитом та відсотками (а.с. 119), а тому, на думку колегії, зобовязання відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором № 236264-CRED від 27.06.2008 року не є припиненим та погоджується в цій частині з доводами апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, який з посиланням на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2010 року та закінчення строку дії кредитного договору 18.06.2010 року, дійшов висновку про припинення правовідносин сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, суд першої інстанції послався на те, що поручителі не несуть солідарної відповідальності перед позивачем за спірним договором.

Колегія суддів також не погоджується в вказаним висновком суду, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 541 ЦК України, солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобовязання.

У разі солідарного обовязку боржників, кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 3 ст. 554 цього Кодексу).

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобовязання, ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується. У такому випадку кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, відповідно до яких кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником, як солідарні боржники.

Таким чином, з огляду на викладене й на відсутність положень про солідарну відповідальність поручителів у нормах чинного законодавства та в умовах договорів поруки, підстав для солідарного стягнення поручителів кредитної заборгованості, згідно з вимогами ч. 3 ст. 554 ЦК України немає, однак, на думку колегії, це не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог Банку до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які кожен окремо поручились за зобовязання відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором № 236264-CRED від 27.06.2008 року, яке не є припиненим і до яких кредитор звернувся з позовом.

На підставі викладеного, колегія судів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» з відповідачів підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 345, 41 грн. та за подачу апеляційної скарги в сумі 379,96 грн., а в всього 725, 37 грн., по 181 грн. 34 коп. з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № 236264-CRED від 27.06.2008 року за період з 16.07.2009 року по 16.06.2015 року у розмірі 34541 (тридцять чотири тисячі пятсот сорок одна) грн. 80 коп., яка складається з: заборгованості по процентам 32658, 86 грн.; штрафу (фіксованої частини) 250,00 грн., штрафу (процентної складової) 1632,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № 236264-CRED від 27.06.2008 року за період з 16.07.2009 року по 16.06.2015 року у розмірі 34541 (тридцять чотири тисячі пятсот сорок одна) грн. 80 коп., яка складається з: заборгованості по процентам 32658, 86 грн.; штрафу (фіксованої частини) 250,00 грн., штрафу (процентної складової) 1632,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № 236264-CRED від 27.06.2008 року за період з 16.07.2009 року по 16.06.2015 року у розмірі 34541 (тридцять чотири тисячі пятсот сорок одна) грн. 80 коп., яка складається з: заборгованості по процентам 32658, 86 грн.; штрафу (фіксованої частини) 250,00 грн., штрафу (процентної складової) 1632,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № 236264-CRED від 27.06.2008 року за період з 16.07.2009 року по 16.06.2015 року у розмірі 34541 (тридцять чотири тисячі пятсот сорок одна) грн. 80 коп., яка складається з: заборгованості по процентам 32658, 86 грн.; штрафу (фіксованої частини) 250,00 грн., штрафу (процентної складової) 1632,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 181 (сто вісімдесят одна) грн. 34 коп., з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: