АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О.

суддів: Винту Ю.М. , Перепелюк Л.М.

секретар Чубрей І.І.

за участю: представника публічного акціонерного товариства «БМ Банк» ОСОБА_1, ОСОБА_2. яка діє в інтересах ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 вересня 2015 року,

встановила:

В лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі ПАТ «БМ Банк») звернулося до суду з позовом.

Просило стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 38 708 гривень 76 швейцарських франків, що станом на 17 січня 2015 року за курсом НБУ становило 703 148 гривень 26 копійок.

Посилалося на те, що 10 жовтня 2008 року між ПАТ «БМ «Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит в сумі 55 000 швейцарських франків з процентною ставкою 10,99 відсотків річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 9 жовтня 2018 року.

В рахунок забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за вищевказаним кредитний договором 10 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «БМ Банк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки.

Внаслідок неналежного виконання обовязків за кредитним договором станом на 17 січня 2015 року у ОСОБА_3 утворилася заборгованість перед банком в сумі 38 708,76 швейцарських франків, яка складається з строкової заборгованості по кредиту в сумі 28 827,08 швейцарських франків, простроченої заборгованості по кредиту в сумі 5 282,24 швейцарських франка, строкової заборгованості по процентам в сумі 176,09 швейцарських франків, прострочених процентів за користування кредитом в сумі 3 436,88 швейцарських франків, пені в сумі 986 швейцарських фраків.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість в сумі 38 700,03 швейцарських франка, що станом на 21 вересня 2015 року становить 876 274 гривні 63 копійки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилаються на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Так, за змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

Частиною 1 статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи 10 жовтня 2008 року між ПАТ «БМ «Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит в сумі 55 000 швейцарських франків з процентною ставкою 10,99 відсотків річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 9 жовтня 2018 року (а.с.10-12 т.1).

Згідно додаткового договору №1 від 17 квітня 2009 року, укладеного між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_3, сторони домовились, що незалежно від інших умов договору грошові кошти на виконання зобовязань передбачених даним договором, перераховуючи в наступному порядку, а саме: прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); строкові проценти, строкова сума основного боргу; прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); строкові комісії; штрафні санкції за цим договором (а.с.20 т.1).

Згідно додаткового договору №2 від 30 квітня 2009 року, укладеного ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_3, внесено зміни в додаток №1 до кредитного договору, викладено його в новій редакції (а.с.20 т. 1).

В рахунок забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за вищевказаним кредитний договором 10 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «БМ Банк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки

Внаслідок неналежного виконання обовязків за кредитним договором станом на 17 січня 2015 року у ОСОБА_3 утворилася заборгованість перед банком в сумі 38 708,76 швейцарських франків, яка складається з строкової заборгованості по кредиту в сумі 28 827,08 швейцарських франків, простроченої заборгованості по кредиту в сумі 5 282,24 швейцарських франка, строкової заборгованості по процентам в сумі 176,09 швейцарських франків, прострочених процентів за користування кредитом в сумі 3 436,88 швейцарських франків, пені в сумі 986 швейцарських фраків, що підтверджується розрахунком кредитної заборгованості станом на 17 січня 2014 року (а.с.5-9 т.1).

Не можна погодитись і з висновками суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення пені.

Так, статті 524 ЦК України визначає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно зі статтею 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З поданого позивачем розрахунку пені, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що він зроблений в іноземній валюті, а саме швейцарських франках, в той час коли неустойка має розраховуватися у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання в грошовій одиниці України - гривні (відповідно до діючого на такий день курсу НБУ).

Пунктом 8.1. кредитного договору передбачено, що при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами позичальник додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Із письмових заперечень ОСОБА_3 на позовну заяву вбачається, що він просив застосувати річний строк позовної давності до вимог щодо стягнення пені (а.с.55 т.1).

За таких обставин колегія суддів, вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідачів пені підлягають задоволенню частково, в межах одного року від дня звернення до суду з позовом, а саме за період з 1 лютого 2014 року по 21 січня 2015 року.

З розрахунку заборгованості , який наданий банком під час апеляційного розгляду справи вбачається, що загальна сума борг по пені за вказаний період становить 15968 гривень 31 копійка з яких 6334 гривні 18 копійок це пеня за несвоєчасне погашення процентів і 9634 гривні 13 копійок пеня за несвоєчасне погашення кредиту.

Крім того, судом першої інтенції не враховано, що згідно частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно пункту 9.4 кредитного договору від 10 жовтня 2008 року сторони прийшли до згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника простроченої заборгованості з погашення кредиту та/або зі сплати процентів за користування ним більше десяти календарних днів, банк надсилає позичальнику повідомлення, в якому зазначається сума прострочення та термін сплати. У випадку невиконання позичальником вимоги банку в термін, встановлений у повідомленні, датою погашення кредиту вважається наступний день після дати, зазначеної в повідомленні. В цю дату позичальник зобовязується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти та інші платежі, передбачені даним договором.

4 червня 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 було направлено претензії щодо виконання зобовязань за кредитним договором з вимогою протягом тридцяти днів з моменту отримання даного повідомлення в повному обсязі погасити прострочену заборгованість за кредитним договором (а.с.14,15 т.2).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до поручителя 30 січня 2015 року.

Колегія суддів вважає, що порука є припиненою, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя.

Враховуючи обставини, що наведені вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованості за кредитним договором слід скасувати.

В позові публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_4 про солідарне стягнення боргу за кредитним договором слід відмовити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 вересня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 пені в іноземний валюті сумі 977,74 швейцарських франків слід також скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «БМ Банк» пеню в сумі 15 968 гривень 31 копійки.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 вересня 2015 року в частині стягнення загальної суми заборгованості слід змінити, визначивши загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3, на користь публічного акціонерного товариства «БМ Банк» в розмірі 37 722,29 швейцарських франків та пені в сумі 15 968 гривень 31 копійки.

В решті рішення слід залишити без змін.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_3 отримав кредит в гривнях , а не в іноземній валюті.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 не надав суду належних та допустимих доказів, які би підтверджували вищевказану обставину.

Відповідно до правил статті 88 ЦПК України слід здійснити розподіл судових витрат.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закону) (в редакції чинній на момент подання до суду позовної заяви) встановлено розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до статті 8 «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року, № 80-VIII установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривень.

З платіжного доручення №130863 від 22 січня 2015 року вбачається, що банк за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 3 654 гривні (а.с.4 т.1).

З квитанції №322 від 6 жовтня 2015 року вбачається, що за подання до суду апеляційної скарги апелянти сплатили судовий збір в сумі 4019 гривень 41 копійка (а.с.34 т.2).

З мотивувальної частини рішення вбачається, що колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_4, відмову в позові в цій частині та часткове задоволення позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_3 задоволено на суму 701 197 гривень 25 копійок, що становить 99,72 відсотка.

Отже, з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «БМ Банк» слід стягнути 3643 гривні 77 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви.

З публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на користь ОСОБА_4 слід стягнути 2009 гривень 71 копійку в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

З публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на користь ОСОБА_3 слід стягнути 5 гривень 63 копійки в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 вересня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованості за кредитним договором скасувати.

В позові публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_4 про солідарне стягнення боргу за кредитним договором відмовити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 вересня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 пені в іноземний валюті сумі 977,74 швейцарських франків скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «БМ Банк» пеню в сумі 15 968 гривень 31 копійка.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 вересня 2015 року в частині стягнення загальної суми заборгованості змінити, визначивши загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3, на користь публічного акціонерного товариства «БМ Банк» в розмірі 37 722,29 швейцарських франків та пені в сумі 15 968 гривень 31 копійка.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «БМ Банк» 3643 гривні 77 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на користь ОСОБА_4 2009 (дві тисячі девять) гривень 71 копійку в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на користь ОСОБА_3 5 гривень 63 копійки в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: