У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В.,Мартинюка В.І.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» про відшкодування іпотекодавцю перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ПАТ КБ «Глобус» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2010 року між ВАТ КБ «Глобус», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_6 укладений кредитний договір № 10/ФКЛ-10 на відкриття споживчої відновлювальної кредитної лінії на суму 1 200 000,00 грн строком користування до 10 липня 2013 року зі сплатою 29 % річних від суми наданого кредиту. За період з 19 липня 2010 року по 07 жовтня 2010 року в межах відновлювальної кредитної лінії банком надано позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 200 000,00 грн, що підтверджується випискою з позичкового рахунку позичальника за період з 19 липня 2010 року по 08 жовтня 2010 року.

Строк користування кредитними коштами закінчився, в той час як кредит відповідачем не повернуто, проценти за користування кредитними коштами в повному розмірі не сплачені.

З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитом в загальному розмірі 894 470,59 грн, з яких: прострочена заборгованість по кредиту в сумі 724 043,42 грн, прострочена заборгованість по процентах в сумі 92 224,54 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 73 753,24 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів в сумі 4 449,39 грн.

Крім того, у жовтні 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2010 року між ПАТ КБ «Глобус» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 10/ФКЛ-10 на відкриття споживчої відновлювальної лінії, відповідно до п. 1.1 якого ліміт кредитування становить 1 200 000,00 грн з відсотковою ставкою 29 % річних.

В забезпечення виконання умов кредитного договору, 19 липня 2010 року було укладено іпотечний договір № 10/ФЗІ-10, згідно п. 1.1 якого іпотекодавець передав в забезпечення кредитного договору майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1; земельна ділянка, загальною площею 0,1716 га, кадастровий номер № НОМЕР_1, що знаходиться за вказаною адресою.

При цьому, сторонами іпотечного договору було погоджено, що станом на 12 липня 2010 року вартість будинку складає 1 470 107,00 грн, вартість земельної ділянки 271 258,00 грн.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2012 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Глобус» заборгованість по кредитному договору № 10/ФКЛ-10 в розмірі 1 382 295,61 грн шляхом набуття ПАТ КБ «Глобус» права власності на предмет іпотеки.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2014 року вказане вище рішення залишено без змін.

В рамках апеляційного провадження з оскарження вказаного рішення було призначено судову інженерно-технічну експертизу. Висновком № 1327 судової інженерно-технічної експертизи від 28 лютого 2014 року було встановлено, що ринкова вартість житлового будинку становить 2 295 391,00 грн, ринкова вартість земельної ділянки становить 322 608,00 грн.

09 квітня 2013 року реєстраційною службою Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області проведено реєстрацію права власності ПАТ КБ «Глобус» на предмет іпотеки, на який було звернуто стягнення рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 10/ФКЛ-10 від 19 липня 2010 року.

Позивачі зазначали, що вартість майна, на яке було звернуто стягнення, перевищує розмір заборгованості, у зв'язку з чим просили стягнути з ПАТ КБ «Глобус» на користь ОСОБА_7 вказане відшкодування в розмірі 973 903,49 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Глобус» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «Глобус» на користь ОСОБА_7 відшкодування перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя у розмірі 266 783,75 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині задоволення зустрічного позову.

Зменшено суму, що підлягає стягненню з ПАТ КБ «Глобус» на користь ОСОБА_7 з 266 783,75 грн до 128 554,19 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Глобус» порушує питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції із ухваленням нового рішення, яким задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням було звернуто стягнення на предмет іпотеки, реєстрація права власності на майно позивачем була здійснена ще 09 квітня 2013 року, строк дії договору закінчився 10 липня 2013 року, а тому нарахування позивачем відсотків та штрафних санкцій є безпідставним.

Також суд вважав, що позивачем висуваються вимоги, що призводять до подвійного стягнення заборгованості, так як станом на 09 квітня 2013 року (момент реєстрації права власності на майно) сума заборгованості була повністю погашена шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частково задовольняючи зустрічний позов суд першої інстанції, виходячи з вартості іпотечного майна, прийшов до висновку, що з ПАТ «КБ "Глобус» на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню відшкодування перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя в розмірі 266 783,75 грн.

Змінюючи рішення районного суду апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зменшивши суму відшкодування іпотекодавцю перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, що підлягає стягненню, з 266 783,75 грн до 128 554,19 грн, відповідно до звіту про незалежну оцінку переданого в іпотеку майна станом на 23 серпня 2012 року.

Проте, повністю погодитися із такими висновками судів не можна, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 19 липня 2010 року між ВАТ «КБ «Глобус», (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Глобус»), та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 10/ФКЛ-10 на відкриття споживчої відновлювальної кредитної лінії на суму 1 200 000,00 грн, строком користування до 10 липня 2013 року зі сплатою 29 % річних від суми наданого кредиту.

Як вбачається з виписки позичкового рахунку за період з 19 липня 2010 року по 08 жовтня 2010 року в межах відновлювальної кредитної лінії банком надано позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 200 000,00 грн.

З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором 19 липня 2010 року між ВАТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_8 укладено іпотечний договір № 10/ФЗІ-10, відповідно до умов якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,1716 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «КБ «Глобус» заборгованість по кредитному договору № 10/ФКЛ-10 в розмірі 1 382 295,61 грн шляхом набуття ПАТ «КБ «Глобус» права власності на предмет іпотеки.

09 квітня 2013 року реєстраційною службою Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області проведено реєстрацію права власності за ПАТ «КБ «Глобус» на предмет іпотеки, на який було звернуто стягнення рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 10/ФКЛ-10 від 19 липня 2010 року.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Частинами 1, 2, 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» установлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Однак, під час вирішення спору судами у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не визначено вартості предмета іпотеки, на яке визнано право власності за банком саме на момент ухвалення такого рішення, відповідно не встановлено, повністю чи частково задоволено вимоги кредитора, якщо частково, то який розмір заборгованості залишився у відповідача непогашеним.

При цьому, суди мають врахувати, що якщо виник спір, щодо вартості предмета іпотеки, то в залежності від того, яка сторона оспорює оцінку, вона зобов'язана довести інший розмір, зокрема заявити клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи, якою визначити вартість предмета іпотеки, на момент набуття на нього права власності іпотекодержателем, а також те, що відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попередити про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Крім того, висновки судів попередніх інстанцій, що позивачем висуваються вимоги, що призводять до подвійного стягнення заборгованості, так як станом на 09 квітня 2013 року (момент реєстрації права власності на майно) сума заборгованості була повністю погашена шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, не відповідають вимогам норм матеріального права, оскільки дія кредитного договору припиняється у день ухвалення відповідного рішення судом.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2014 року, було задоволено позовні вимоги банку на підставі розрахунку станом на 18 квітня 2012 року.

Таким чином, ураховуючи, що судами не встановлені всі фактичні обставини від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 15 квітня 2015 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов О.В. Кадєтова
В.І. Мартинюк Г.І. Мостова
М.І. Наумчук