НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 липня 2015 рокуСправа № 322/645/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до: ОСОБА_1

про: відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

12 червня 2015 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912, р/р 0304 в АТ «УкрСиббанк» м. Харків, МФО 351005) страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 12 170,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

29.05.2009 між позивачем та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № ВС/9525545, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль Toyota Auris, реєстраційний номер НОМЕР_1.

16.07.2009 о 18 год. 50 хв. в м. Запоріжжя на вул. Набережній сталося ДТП за участю Toyota Auris, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, та автомобіля МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_1. ДТП сталося з вини відповідача.

17.07.2009 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

Розмір страхового відшкодування склав 12 370,00 грн. та був виплачений готівкою потерпілій стороні ОСОБА_3

25.11.2011 між позивачем та відповідачем було укладено угоду, відповідно до якої ОСОБА_1 зобовязався сплатити грошове відшкодування в розмірі 12 370,00 грн. за завдану матеріальну шкоду в порядку регресу. Проте, відповідач не виконав своїх обовязків за цією угодою.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію № СУ/4474/1 від 04.11.2013, на виконання якої відповідачем не було вчинено жодних дій.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 990, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач просив задовольнити його вимоги.

До позовної заяви позивачем було додано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та підтримку позовних вимог, в якому позивач також зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи.

У судові засідання 09.07.2015 та 27.07.2015 особи, які беруть участь у справі, не прибули.

З огляду на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, не повідомив суд про причини неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України та з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

У судовому засіданні 27.07.2015 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

Постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2009 року по справі № 3-2443/09 ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме за порушення Правил дорожнього руху України, що виразилося в не слідкуванні за технічним станом транспортного засобу, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.07.2009 о 18 год. 50 хв. в м. Запоріжжя на вул. Набережній за участю автомобіля Toyota Auris, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, та автомобіля МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3, яким керував відповідач.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 4474-го/09зп від 28.10.2009 позивач виплатив власнику транспортного засобу ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 12 370,00 грн.

25 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду, відповідно до якої відповідач зобовязався добровільно виплатити позивачу суму страхового відшкодування в порядку регресу до 25.11.2012, згідно з наведеним в угоді графіком платежів (п. 3).

Доказів виконання відповідачем своїх зобовязань зі сплати суми страхового відшкодування в порядку регресу, суду не надано.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За приписами ст. 27 Закону України «Про страхування» та ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилом частини першої ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З огляду на викладене та з урахуванням відсутності будь-яких доказів на спростування заявлених позивачем вимог, суд визнає позов обґрунтованим в межах заявлених вимог та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано платіжне доручення від 31.03.2015, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223 226, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912, р/р 0304 в АТ «УкрСиббанк» м. Харків, МФО 351005) страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 12 170,00 грн. (дванадцять тисяч сто сімдесят гривень 00 коп.).

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков