Справа № 310/6361/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі - головуючого судді Ліхтанської Н.П.

при секретарі Олійник Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за основним та уточнюючим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Як видно з позовної заяви, 17.06.2002 року померла рідна тітка позивача ОСОБА_3, яка була власником 1/2 частини житлового будинку № 1/76, що знаходиться по вул. Комсомольська/Дімітрова в місті Бердянську, на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 28.12.1973 року. За рішенням суду від 14 липня 1998 року приведено у відповідність частки співвласників та за ОСОБА_3 визнано право власності на 11/30 частин домоволодіння. В рахунок цієї частки виділено конкретні приміщення в житловому будинку та надвірні споруди. Померла ОСОБА_3 не мала за життя ані дітей, ані чоловіка. З родичів в неї була лише сестра ОСОБА_4 - мати позивача, яка померла 30 січня 1993 року в м. Бердянську Запорізької області. ОСОБА_3 з 1968 року і до часу смерті проживала в вищезазначеному будинку. Ще з 1983 року, позивач разом із своєю сім'єю переїхав в спірний будинок та проживає там і сьогодні. Позивач зареєстрував своє місце проживання в 1985році, але знявся з реєстрації у 1989 році, задля оформлення тіткою пільг на сплату за комунальні послуги. Впродовж наступних років позивач не реєстрував місце проживання за адресою Дімітрова 76, оскільки це для нього не було нагальною потребою та тому, що в наслідок його реєстрації його тітка - ОСОБА_3 втратила б пільги по оплаті комунальних послуг за будинок. За час проживання позивач доглядав за тіткою, оскільки та мала поважний вік, перебувала у хворобливому стані та потребувала постійного піклування. За життя ОСОБА_3 неодноразово казала позивачу про те, що після своєї смерті вона бажала, щоб спадкоємцем її будинку був саме позивач, проте, будь-яких правочинів вчинено не було. Після смерті тітки позивачу роз'яснили, що оскільки у померлої ОСОБА_3 рідних першої черги не було, то спадкоємицею повинна бути рідна сестра, мати позивача, яка померла в 1993 році, та оскільки мати померла спадкоємцем став саме позивач. Тому будь яких дій щодо оформлення документів на будинок позивач не вчиняв, оскільки дійсно вважав, що він, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час її смерті, має право на спадкове майно незалежно від того, коли він матиме змогу оформити спадщину в нотаріальній конторі. За весь період проживання в будинку позивач вільно володів спірним будинком, за час проживання в будинку покращував умови проживання, оформив особисті рахунки з надання комунальних послуг. Також, впродовж всього часу проживання позивачем здійснювався поточний ремонт: заміна вікон, дверей, перекриття. Також позивач побудував сараї на земельній ділянці. Ним ведеться господарство. На теперішній час позивачем справно вноситься плата за отримані комунальні послуги. У зв»язку з тим, що позивач не є спадкоємцем на теперішній час, але тривалий час користується та опікується цим будинком , він просить визнати за ним право власності на 11/30 частин житлового будинку, розташованого за адресою м. Бердянськ Запорізької області вул. Комсомольська,1 / вул. Димитрова,76 за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі і пояснив, що він зі своєю сім»єю тривалий час проживає в будинку своєї рідної тітки ОСОБА_3, був там прописаний, потім виписався, щоб тітка могла користуватися пільгами по оплаті комунальних послуг, з травня 2000р. позивач з сім»єю був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, але в цій квартирі проживає з сім»єю його син, а сам позивач з дружиною та з сім»єю дочки ОСОБА_5 продовжував проживати в будинку з рідною тіткою, піклувався про тітку, доглянув її до смерті і після смерті тітки позивач з сім»єю продовжує проживати в цьому будинку, піклується про нього, проводить поточні ремонти, провів водопровід, сплачує комунальні послуги, побудували сараї, все господарство сім»ї велося спільно, тому і дочка ОСОБА_5, і зять ОСОБА_6 за дорученням позивача сплачували комунальні послуги, укладали договори на комунальні послуги, також допомагали в проведенні ремонту, проведенні водопроводу, купували будівельні матеріали, тому на деяких квитанціях та договорах їхні прізвища, але вони одна сім»я і члени родини не претендують на право власності на цей будинок.

Представник відповідача ОСОБА_2 громади м. Бердянська в особі Бердянської

міської ради в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в своїх запереченнях позов не визнав і зазначив, що позивач вказує на те, що з 1983 року він разом із своєю сім'єю переїхав в спірний будинок та проживає там і сьогодні. Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження безперервності володіння протягом визначеного законом строку, яке б відповідало всім зазначеним умовам, а також того, що позивач протягом встановленого законом строку набувальної давності відносився до об'єкта нерухомості, яке є предметом позову, як власник, адже сам по собі факт користування майном не тягне за собою застосування набувальної давності. Окрім цього, в позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що за весь період проживання в будинку він вільно ним володів, за час проживання покращував умови проживання, оформив особові рахунки з оплати комунальних послуг, здійснював поточний ремонт тощо. Проте, виходячи з матеріалів справи: договір про користування електричною енергією в будинку по вул. Димитрова, 76 був укладений з ОСОБА_7, а не з позивачем; особовий рахунок на оплату послуг за споживання електроенергії за адресою вул. Димитрова, 76/1(отримувач платежу ВАТ "Запоріжжяобленерго") оформлено на ОСОБА_3; особовий рахунок на оплату послуг за споживання води (отримувач платежу КП "Бердянскводоконал") за адресою вул. Димитрова, 76/1 оформлено на ОСОБА_6; особовий рахунок на оплату послуг за вивіз сміття (отримувач платежу КП "ДЗП") за адресою вуд. Димитрова, 76/1 оформлено на ОСОБА_6; з видаткових накладних не вбачається, що покупцем будівельних матеріалів є саме позивач. А отже, позивач не надав будь-яких доказів відсутності інших осіб, які можуть претендувати на житловий будинок по вул. Димитрова, 76/1.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він зять позивача і вони з дружиною, дочкою позивача, та дітьми з 2001року проживають з позивачем з будинку рідної тітки позивача ОСОБА_3, проживають однією сім»єю, ведуть спільне господарство, доглянули до смерті тітку позивача і після її смерті продовжують жити в цьому будинку, проводили поточні ремонти, протягнули водопровід, збудували паркан, сараї спільними зусиллями, кошти на будівельні матеріали та на оплату комунальних послуг надавав позивач, коли приходили контролери та приносили договори на комунальні послуги, то їх підписували ті члени родини, які були вдома. На теперішній час ніхто з членів сім»ї не претендує на цей будинок. Всі члени сім»ї зареєстровані за різними адресами, але проживають спільно у спірному будинку і користуються ним як власністю.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона як сусідка та співвласниця спірного будинку, сім»ю позивача знає давно, знає, що позивач з дружиною та дітьми проживав зі своєю тіткою ОСОБА_3 однією сім»єю, вели спільне господарство в цьому будинку тривалий час. Вони піклувалися про бабусю, оскільки вона хворіла та потребувала догляду, доглянули її до смерті і після її смерті у 2002році продовжують проживати в цьому будинку, піклуються про стан будинку, проводять поточні ремонти, побудували паркан, будівлі, облаштували двір асфальтом.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона працює головою вуличного комітету №11 давно і знає , що сім»я позивача проживає в будинку рідної тітки позивача ОСОБА_3 без реєстрації вже тривалий час, вони піклуватися про свою тітку, яка мала поважний вік та хворіла, доглянули її до смерті і після її смерті в 2002року , вони продовжують проживати в цьому будинку, проводили капітальний ремонт, перекривали дах, користуються будинком як

своєю власністю, хто і як платить за комунальні послуги свідку не відомо.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав:

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 17.06.2002 року померла рідна тітка позивача ОСОБА_3, яка була рідною сестрою матері позивача ОСОБА_4, яка померла 30 січня 1993р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією рішення Бердянського міськрайсуду від 06 червня 2011року.

Рідна тітка позивача ОСОБА_3 була власником 1/2 частини житлового будинку № 1/76, що знаходиться по вул. Комсомольська/Дімітрова в місті Бердянську, на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 28.12.1973 року. За рішенням Бердянського міського суду від 14 липня 1998 року приведено у відповідність частки співвласників та за ОСОБА_3 визнано право власності на 11/30 частин домоволодіння що знаходиться по вул. Комсомольська,1/Дімітрова,76 в місті Бердянську. В рахунок цієї частки виділено конкретні приміщення в житловому будинку та надвірні споруди, якими і користувалася ОСОБА_3 з 1968 року і до смерті, що підтверджується копією рішення Бердянського міського суду від 14 липня 1998року, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.1973р., копією будинкової книги.

ОСОБА_3 не мала за життя ні дітей, ні чоловіка. З родичів в неї була лише сестра ОСОБА_4 - мати позивача, яка померла 30 січня 1993 року, та позивач зі своєю родиною.

Як встановлено у судовому засіданні, з 16.05.2000р. позивач та члени його сім»ї : дружина ОСОБА_10, син- Назаров І.Г., дочка ОСОБА_5, онук ОСОБА_11, зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Зять позивача ОСОБА_6 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою ОСББ «Фортуна» № 24 від 12.12.2015р., довідкою ТОВ «КК «Коменерго-Бердянськ» № 844 від 19.11.2015р.

Згідно довідки вуличного комітету № 11 від 30.11.2015р. та пояснень свідка - голови вуличного комітету ОСОБА_9, на час смерті ОСОБА_3 в спірному домоволодінні без реєстрації проживав позивач з дружиною ОСОБА_10, дочкою ОСОБА_5 зятем ОСОБА_6, онуками ОСОБА_12, ОСОБА_11

Також встановлено, що з 1983 року, позивач разом із своєю сім'єю переїхав в спірний будинок та проживає там і сьогодні. Позивач був зареєстрований в спірному домоволодіння з 1985р по 1989р. та виписався, щоб тітка могла користуватися пільгами по оплаті комунальних послуг, з травня 2000р. позивач з сім»єю був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4, але в цій квартирі проживає з сім»єю його син, а сам позивач з дружиною та з сім»єю дочки ОСОБА_5 продовжував проживати в будинку з рідною тіткою, піклувався про тітку, доглянув її до смерті і після смерті тітки позивач з сім»єю продовжує проживати в цьому будинку, піклується про нього, своїм коштом проводить поточні ремонти, провів водопровід, сплачує комунальні послуги, побудували сараї, все господарство сім»ї велося спільно, тому і дочка ОСОБА_5, і зять ОСОБА_6 за дорученням позивача сплачували комунальні послуги, укладали договори на комунальні послуги, також допомагали в проведенні ремонту, проведенні водопроводу, купували будівельні матеріали, тому на деяких квитанціях та договорах їхні прізвища, але вони одна сім»я і члени родини не претендують на право власності на цей будинок, що підтверджується копією договору про користування електричною енергією в будинку по вул. Димитрова, 76 був укладений з дочкою позивача ОСОБА_7, копією розрахункової книжки на особовий рахунок на оплату послуг за споживання води (отримувач платежу КП "Бердянскводоконал") за адресою вул. Димитрова, 76/1 оформлено на зятя позивача ОСОБА_6; копією розрахункової книжки на особовий рахунок на оплату послуг за вивіз сміття (отримувач платежу КП "ДЗП") за адресою вуд. Димитрова, 76/1 оформлено на зятя ОСОБА_6; копією проекту на підключення до водопостачання спірного будинку на ім»я зятя позивача ОСОБА_6, наданими квитанціями про сплату за комунальні послуги за період з 2002-2015р.р., також поясненнями позивача, свідків.

Згідно інформації Бердянської нотаріальної контори № 2673/01-16 від 04.09.2015р. після померлої 17.06.2002р. ОСОБА_3 спадква справи не заводилася.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлеї цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У листі Верховного суду України від 01.07.2013 року "Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ", вказується на те, що для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Цей строк відповідно до ст. 344 ЦК України для нерухомого майна встановлений тривалістю десять років, для рухомого майна - п'ять років.

Окрім цього ВСУ зазначає, що виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об'єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Враховуючи, що померла 17.06.2002р. ОСОБА_3 не мала чоловіка та дітей, єдиним спадкоємцем була її рідна сестра мати позивача ОСОБА_4, яка померла 30.01.1993р. , то на підставі діючого на час смерті ОСОБА_3 законолдавсства позивач як племінник померлої не набув статусу спадкоємця. Також враховуючи, що позивач з сім»єю на час смерті ОСОБА_3 проживали в спірному будинку , і після смерті ОСОБА_3 продовжував проживати в цьому будинку більше десяти років безперервно, утримував цей будинок, своим коштом ремонтував і на теперішній час ніхто не претендує на цей будинок, суд вважає можливим визнати за позивачем права власності на цей будинок за набувальної давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,212-215ЦПК України, ст. ст.15,16,344 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1, ІДН. НОМЕР_1, право власності на 11/30 частин житлового будинку , розташованого за адресою м. Бердянськ Запорізької області вул. Комсомольська,1 / вул. Димитрова,76 за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня оголошення рішення, особами відсутніми у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_13