АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар: Шерівська Ю.А.

за участю: відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 в лютому 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися двоє дітей: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні.

Відповідач ніякої участі у вихованні дітей не приймає та матеріальної допомоги не надає.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 17 лютого 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

________

22-ц/794/1014/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Руснак А.І.

Категорія: 50 Доповідач Литвинюк І.М.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2015 року позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки було прийняте без повного з'ясування всіх обставин справи, що мають значення для справи, викладені в ньому висновки не відповідають обставинам справи, а також не доведеними є ті обставини, які суд визнав встановленими.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 23 грудня 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, від якого є двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти знаходяться на утриманні позивачки ОСОБА_2.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та відповідач зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, матеріальний стан відповідача, а також обов'язок обох батьків утримувати дітей і прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до повноліття дітей.

Однак, перевіряючи визначений судом розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на двох дітей, колегія суддів вважає, що судом при визначенні розміру аліментів не враховано всіх обставин, які передбачені ст. 182 СК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка працює на посаді помічника вихователя у дошкільному закладі «Калинка» і її середня заробітна плата за січень-березень 2015 року становила 1 489 грн.. Відповідач ніде не працює, однак є молодою, працездатною особою, на будь-які об'єктивні обмеження у можливостях виконувати батьківський обов'язок по утриманню дітей не посилається.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він хворіє і його лікування потребує значних коштів, що не дає йому можливості ефективно працювати, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не підтверджені документально, а Консультативний висновок від 11.02.2014 року та діагностичне заключення, датоване 27.02.2014 року, які містяться в матеріалах справи, не свідчать про наявність хронічних захворювань, які б унеможливлювали його працевлаштування.

У відповідності до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Оскільки встановлено, що відповідач являється батьком неповнолітніх дітей, які проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні, домовленості щодо порядку утримання дітей сторони не дійшли, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.180,182 СК України обґрунтовано стягнув утримання в судовому порядку.

Проте визначений судом першої інстанції розмір утримання не забезпечить навіть мінімальні потреби дітей.

Так, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років на день ухвалення судового рішення, визначеного ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік», становить 1032 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 грн..

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, які були надані сторонами на засадах змагальності, рівні обов'язки батьків по утриманню дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, керуючись засадами розумності та справедливості, судова колегія вважає за можливе на підставі ст. 309 ЦПК України змінити рішення суду першої інстанції, збільшивши розмір аліментів до 650 гривень.

Доводи апеляційної скарги позивачки про необхідність стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки апелянтом не підтверджено документально спроможність відповідача та необхідність сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2015 року в частині суми призначених аліментів змінити, визначивши до стягнення аліменти в розмірі по 650 грн. щомісячно на кожну дитину.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: