Справа № 454/1042/14 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/6461/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Копняк С.М., Кабаль І.І.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_2, пр.-к ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25 червня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Сокальської державної нотаріальної контори про визнання договору дарування недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 25 червня 2015 року у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Сокальської державної нотаріальної контори про визнання договору дарування недійсним відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі покликається на його необгрунтованість. Зокрема зазначає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позову з підстав спливу строку позовної даності підлягає скасуванню, оскільки судом в процесі розгляду справи вірно встановлено всі дійсні обставини справи, досліджено усі докази щодо недійсності оскаржуваного правочину, однак безпідставно не прийнято до увагу підтверджені письмовими доказами доводи позивача щодо дотримання строку позовної давності та його обрахунок з часу, коли особа дізналася про порушення свого права. Судом першої інстанції встановлено факт порушення права позивача відповідачем, про що з посиланням на досліджені докази надано законний висновок у мотивувальній частині рішення. Однак, судом не прийнято до уваги подану позивачем обґрунтовану заяву, яка доводить, що строк позовної давності ОСОБА_2 дійсно не пропущено. Просить рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції повно та всебічно встановлено обставини, що мають значення у справі, визначено правовідношення сторін та застосовано закон, який їх регулює, що свідчить про дотримання норм матеріального та процесуального права.

Договір дарування, який оспорюється позивачем, був укладений у часі дії ЦК УРСР. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила Цивільного кодексу про позовну давність, згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, застосовуються до позовів, строк пред»явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Загальний строк позовної давності, передбачений ст.71 ЦК УРСР, для захисту прав за позовом особи, право якої порушено, встановлюється 3 роки. Тому позовна давність оскарження договору дарування, укладеного 2001року спливла у 2004році, тобто в часі дії ЦК України. Відтак до правовідносин сторін в частині позовної давності слід застосовувати правові норми ЦК України.

Згідно ч.4ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.ст.267 ЦК України). Отже правовою нормою матеріального права передбачено можливість захисту порушеного права лише за умови встановлення судом, на підставі належних та допустимих доказів, наявності обставин, якими позивачі обгрунтовують вимогу щодо поважності причин пропущення позовної давності.

Відтак, перевірка цих обставин є первинною, лише після встановлення обставин справи та визначення причини пропуску строку поважними, суд вправі, розглянувши справу, ухвалювати рішення по суті позову.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність поважних причин пропуску позовної давності, враховуючи час звернення до суду про оскарження договору 2001року- лише у 2014році, тобто через 13 років. Крім того, зазначені позивачем підстави визнання недійсним договору - існували та були відомі позивачу при укладенні цього договору.

Фактичне проживання позивача чи інших осіб у квартирі після її дарування і фактичної передачі речі з оформлення права власності за відповідачем та здійснення державної реєстрації свідчить про виникнення між сторонами нових правовідносин з приводу користування майном (найм, оренда тощо). Ці обставини не можуть вважатись поважними причинами пропуску на 13 років строку звернення до суду (позовної давності).

Крім того, відповідач заперечила повернення батьком позивача 2500 доларів США, докази у справі відсутні, тому такі мотиви є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи при апеляційному розгляді не підтвердились, не ставлять під сумнів законність та обгрнутованість рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд, відповідно до ст.308 ЦПК, встановивши дотримання судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, залишає рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: І.І. Кабаль

С.М. Копняк