Номер провадження: 22-ц/785/5767/15
Головуючий у першій інстанції Жуган Л.В.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: Головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрова Є.С.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_3, Орган опіки та піклування Малиновської райдержадміністрації Одеської міської ради про визнання недієздатною ОСОБА_4 та встановлення опіки, та за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - ОСОБА_2, Орган опіки та піклування Малиновської райдержадміністрації Одеської міської ради про визнання недієздатною ОСОБА_4 та встановлення опіки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 травня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

03 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною своєї дружини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Тимовське, Тимовського району, Сахалінської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, та про встановлення над ОСОБА_4 опіки. Позивач посилався на те, що ОСОБА_4 є лежачою хворою, часом погано розмовляє, погано орієнтується в часі, просторі, в силу стану психічного здоров'я соціально не адаптована до життя, внаслідок чого, не може укладати навіть незначні угоди. Також, через хворобу ОСОБА_4 не може розуміти значення своїх дій, керувати ними й потребує встановлення опіки. Водночас заявник просив суд призначити його єдиним опікуном своєї дружини.

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з аналогічною заявою про визнання недієздатною своєї матері ОСОБА_4, про встановлення над нею опіки, і призначення його опікуном, посилаючись на те, що за наслідками проведеної нейрохірургічної операції вона є інвалідом 1 групи, лежачою хворою, часом погано розмовляє, погано орієнтується в часі, просторі, в силу стану психічного здоров'я соціально не адаптована до життя. Заявник зазначав, що він бажає піклуватися про забезпечення своєї матері необхідними ліками, медичним доглядом, створювати належні умови для її життя.

Заявник ОСОБА_2 та його представник заперечували проти призначення опікуном ОСОБА_3, посилаючись на те, що той має свою сім'ю, не забезпечував матір належним доглядом, і це мало не призвело до непоправних наслідків; що кошти, які він надавав на утримання дружини, ОСОБА_3 витрачав на потреби власної сім'ї, у тому числі на погашення боргу за комунальні послуги за місцем свого проживання.

Заявник ОСОБА_3 не заперечував проти призначення опікуном ОСОБА_2, який є його вітчимом. Водночас просив призначити і його опікуном своєї матері, враховуючи те, що його турбує її стан здоров'я, він відвідував її у лікарні, за місцем проживання, хвилюється за неї та бажає її опікувати.

Представник Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 19 травня 2015 року заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недієздатною ОСОБА_4, та встановлення опіки -задоволено. Визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною. Призначено опікунами над недієздатною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її чоловіка - ОСОБА_2, 1962 року народження, та її сина - ОСОБА_3, 1986 року народження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 19 травня 2015 року скасувати і ухвалити нове, яким визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Тимовське, Тимовського району, Сахалінської області, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1, - недієздатною; встановити над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, опіку та призначити їй єдиного опікуна його, ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1.; а у задоволенні заяви ОСОБА_3 просить відмовити в частині призначення його опікуном над ОСОБА_4 В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 та його представник посилались на неповне з'ясування судом обставин справи, на неправильну оцінку зібраних доказів, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду за одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що за станом здоров'я ОСОБА_4 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки, та що її чоловік ОСОБА_2 і син ОСОБА_3 турбуються про стан здоров'я хворої ОСОБА_4, і з урахуванням своїх можливостей надають їй необхідну допомогу та піклуються про неї.

З такими висновками суду колегія суддів повністю погоджується.

За змістом ст.ст. 39, 40, 41 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це; правовим наслідком визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки.

За правилами ст. 237 ч.3 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, є чоловіком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а заявник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, є її сином. (а.с.42)

За довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ №575831 від 02.09.2013 року, ОСОБА_4 є інвалідом І групи, потребує стороннього догляду, інвалідність їй встановлено строком до жовтня 2015 року з черговим переоглядом - 06.09.2015 року. (а.с.7) За висновком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 26 від 22 січня 2015 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає слабоумством у вигляді деменції у зв'язку з новоутворенням (пухлиною) головного мозку без додаткових симптомів (F02.803 по МКБ - 10), у зв'язку з чим не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; за станом здоров'я потребує встановлення над нею опіки. (а.с.31-34)

Відтак, висновки суду щодо необхідності визнання ОСОБА_4 недієздатною і необхідності встановлення над нею опіки є правильними. Та в цій частині заявники з рішенням суду повністю погоджуються.

За ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що чоловік підопічної фізично та матеріально підтримував свою дружину. Чоловіку підопічної ОСОБА_2 органами соціального захисту призначалась та надавалась матеріальна допомога на здійснення догляду за інвалідом 1-ої групи ОСОБА_4, що підтверджується відповідними довідками про нарахування та отримання допомоги. (а.с.61,93,95,96) Ним же оплачувались рахунки за лікування ОСОБА_4, за надання їй медичних послуг та надання послуг доглядальниці (а.с.97-104,105-106,148-149,160-162), що за ст. 75 СК України водночас є його обов'язком.

ОСОБА_3 за довідкою про склад сім'ї зареєстрований разом зі своєю матір'ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 217) Проте, за визнанням заявників, він фактично мешкає в іншій квартирі з дружиною та дітьми, але в цьому ж будинку.

За витребуваним апеляційним судом належно посвідченим поданням органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 3978/01-20 від 01.12.2015 року, останній вважав за можливе та доцільне призначити обох заявників, а саме чоловіка ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3, опікунами ОСОБА_4, у разі визнання її недієздатною. (а.с.275) При цьому у поданні зазначено, що орган опіки та піклування керувався рекомендаціями ради опіки та піклування від 25.03.2015р. (протокол № 6), і виходячи з того, що обидва заявники знаходяться у родинних відносинах з ОСОБА_4, водночас вони матеріально і житлом забезпечені, за місцем мешкання характеризуються позитивно, та за станом здоров'я можуть бути опікунами. Про ці ж обставини йшлося і в поданні органу опіки та піклування наданому суду першої інстанції за підписом керуючого справами районної адміністрації, голови ради опіки та піклування від 31.03.2015р. (а.с.111) Підстав не погодитись з поданням колегія суддів не знайшла, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з п.п. 1.2,3.1,3.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999 року, опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки; при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним; опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб; опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що стосунки між заявниками та підопічною до хвороби були родинними і позитивними. Виходячи зі свідчень свідків, про яких зазначено в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції, обидва заявника в межах своїх можливостей приймали активну участь у лікуванні ОСОБА_4. Відомостей про недієздатність чи обмежену дієздатність заявників, про перебування їх на обліку в психоневрологічних, наркологічних закладах, про позбавлення їх батьківських прав, прав опікунів чи піклувальників, про наявність фактів засудження їх за скоєння тяжких злочинів матеріали справи не містять, і органом опіки та піклування такі факти не встановлені. Докази про те, що ОСОБА_3 навмисно, у тому числі із корисливих мотивів, залишав свою матір без догляду, без допомоги лікарів, в небезпечному для життя стані (на що вказується в апеляційній скарзі), тобто вчиняв дії, які мають ознаки кримінально карного злочину, матеріали справи не містять. До правоохоронних органів з цього приводу ніхто не звертався. Протилежні доводи ОСОБА_2 з цього приводу беззаперечними доказами не підтверджені.

З огляду на те, що за поясненням заявників та свідчень свідків основний догляд за хворою ОСОБА_4 переважно здійснювала професійна оплачувана доглядальниця є неспроможними, а також неспроможними є доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що син ОСОБА_3 неналежно доглядав за свою матір'ю. За свідченням свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в вирішенні питань виклику лікарів і госпіталізації приймали участь обидва заявники, і обидва відвідували її в лікарні. За наданим апеляційному суду листом ТОВ «Свята Катерина» ОСОБА_4 20.09.2014р. бригадою швидкої допомоги була доставлена в приймальне відділення Міської клінічної лікарні № 11, і після проведеного обстеження у госпіталізації хворій було відмовлено, натомість 21.09.2014р. після повторного виклику її було госпіталізовано. Про факт відмови ОСОБА_3 від госпіталізації матері в листі не йдеться. Враховуючи вище встановлене, наявність неприязних стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не можуть братися до уваги свідчення, допитаної апеляційним судом свідка (доглядальниці) ОСОБА_7, роботу якої оплачує ОСОБА_2, про те, що ОСОБА_3 взагалі не відвідує свою матір, не цікавиться її життям, і будь-якої допомоги не надає.

За наявними у справі доказами, та виходячи із родинних стосунків заявників з підопічною на теперішній час неможливо вважати, що інтереси одного із заявників суперечать інтересам підопічної ОСОБА_4

На підтвердження належного матеріального стану ОСОБА_2 надав суду: договір банківського вкладу (депозиту) №LD від 23.02.2015 року, укладеного з ПАТ «Марфін Банк» по розміщенню ним грошових коштів (вклад(депозит) у розмірі 20000 (двадцять тисяч) доларів США. (а.с.120-121); оплатні договори оренди нерухомого майна тощо. (а.с.122-123,124) Із довідки про доходи ОСОБА_3 вбачається, що він з жовтня 2014 року по теперішній час працює помічником адвоката, а його заробітна плата є мінімальною. (а.с.92) Встановлено, що ОСОБА_3 дійсно має дружину і двох дітей.

А між тим, призначення особи опікуном за законом не визначається в залежності від її матеріального або сімейного стану. Посилання в апеляційній скарзі на неналежний матеріальний стан ОСОБА_3, на наявність у нього дружини і двох дітей визнаються неспроможними.

Погоджуючись з рішенням суду щодо призначення двох опікунів, колегія суддів перш за все керується інтересами підопічної. Колегія суддів враховує, що підопічна потребує постійної присутності опікунів, здійснення ними контролю за роботою доглядальниць, за якістю надання медичних послуг, потребує з'ясування необхідності в її госпіталізації тощо. А за характером роботи заявник ОСОБА_2 не може постійно і безперервно знаходитись поруч з підопічною, у зв'язку з періодичним тривалим перебуванням (протягом декількох місяців) у закордонних рейсах.

Судом першої інстанції правильно надано оцінку свідченням свідків щодо обставин здійснення догляду за підопічною зі сторони заявників, та водночас колегія суддів зауважує, що оскільки рішення суду не набрало законної сили, їх ствердження, а також доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 неналежно виконує свої обов'язки опікуна матері, є передчасними.

За п. 5.2 Правил опіки та піклування органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов'язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов'язків.

У разі неналежного виконання ОСОБА_3 своїх обов'язків, як опікуна, за заявою ОСОБА_2 його може бути звільнено від покладених на нього обов'язків.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. Сєвєрова А.І.Дрішлюк