АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2913/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 34 Орел С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівПодороги В. М. , Демченка В. А.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року у справі за позовом Фермерського господарства ОСОБА_6 в особі директора ОСОБА_6 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія, ОСОБА_7 про стягнення страхового відшкодування, матеріальних збитків і моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

10 липня 2015 р. ФГ ОСОБА_6 звернулося в суд з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_7 про стягнення страхового відшкодування, матеріальних збитків і моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що він є власником автомобіля «SUBARU FORESTER» з державним номером НОМЕР_1. 13 січня 2015 р. о 22-00 год. в с. Нова Дмитрівка на парковці магазину на розі вулиць Шевченка та Центральна сталася ДТП з участю автомобіля «ГАЗ 3302» з державним номером НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7 та «SUBARU FORESTER» з державним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8

Відповідно до постанови Золотоніського міськрайонного суду від 30 січня 2015 р. ОСОБА_7 визнаний винний у вказаному ДТП. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», позивач звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку страховика позивачу було виплачено страхову суму 16 021,89 грн., однак згідно експертного товарознавчого дослідження розмір збитків завданих пошкодженням автомобіля становить 37 154,63 грн.

У зв'язку з наведеним позивач просив стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» невиплачене страхове відшкодуванні в розмірі 18 581,66 грн., та з ОСОБА_7 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 2 551,08 грн. Також просив стягнути з відповідачів 5 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

В подальшому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди зменшив та просив стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 8 785, 17 грн., інші позовні вимоги підтримав.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 р. позов ФГ ОСОБА_6 в особі директора ОСОБА_6 до ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія», ОСОБА_7 про стягнення страхового відшкодування, матеріальних збитків і моральної шкоди задоволено повністю.

Стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ФГ ОСОБА_6 суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 8 785,17 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ФГ ОСОБА_6 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 2 551,08 грн.

Стягнуто з ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_7 на користь ФГ ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Стягнути з ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія», ОСОБА_7 на користь ФГ ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 1 337,20 грн.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2015 р. заяву ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про перегляд заочного рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 р. залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відмовити.

При цьому ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» зазначило, що страхова компанія в повному обсязі виконала взяті на себе зобов'язання по договору страхування.

Крім того, позивач у справі - ФГ ОСОБА_6 є юридичною особою, а тому стягнення на його користь моральної шкоди є незаконним.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача - ОСОБА_9 та представника ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - Стрілка О.В., перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи позов в частині стягнення страхового відшкодування суд виходив з того, що в силу чинного законодавства, різниця між виплаченою ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сумою страхового відшкодування та сумою ринкової вартості відновлювального ремонту, з урахуванням зносу складників автомобіля «SUBARU FORESTER» з державним номером НОМЕР_1, підлягає стягненню зі страховика, а саме: 34 603,55 грн. - 16 021,89 грн. = 18 581,66 грн., в тому числі утриманий ПДВ в сумі 3 204,38 грн. Врахувавши, що представник позивача в заяві визнав, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було сплачено 9 796,49 грн., дійшов висновку, що сума збитків, яка підлягає стягненню з страховика, становить 18 581,66 грн. - 9 796,49 грн. = 8 785,17 грн.

Крім того, керуючись вимогами ч.1 ст. 1188 ЦК України та ст. 1194 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що з винуватця ДТП ОСОБА_7 підлягає стягненню різницю між вартістю ремонту без урахування зносу та вартістю ремонту з урахуванням зносу, яка становить 2 551,08 грн., відповідно до розрахунку 37 154,63 грн. - 34 603,55 грн. = 2 551,08 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з відповідачів, суд виходив з того, що не проведення всіх страхових виплат призвело до порушення законних прав позивача та моральних страждань, нормальний ритм життя позивача був порушений, відсутність автомобіля вимагало додаткових зусиль щодо організації його життя.

Однак, погодитись з такими висновками суду не можна, оскільки вони не відповідність обставинам справи, судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі статтею 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене у справі судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Так, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до частини 1 статті 10, частини 1 статті 11, частини 1 статті 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

До обов'язків страховика, як це передбачено пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування», належить здійснення страхової виплати у разі настання страхового випадку.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно із частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено, що згідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії НОМЕР_3, Фермерське господарство ОСОБА_6 є юридичною особою, а його керівником є ОСОБА_11 а. с. 8.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 12 листопада 2008 р. власником «SUBARU FORESTER» з державним номером НОМЕР_1 є ФГ ОСОБА_6 а. с. 11.

13 січня 2015 р. о 22-00 год. в с. Нова Дмитрівка на парковці магазину на розі вулиць Шевченка та Центральна сталася ДТП з участю автомобіля «ГАЗ 3302» з державним номером НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7 та «SUBARU FORESTER» з державним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12

Відповідно до постанови Золотоніського міськрайонного суду від 30 січня 2015 р., ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 13 січня 2015 р. близько 22-00 год. він в с. Нова Дмитрівка керуючи автомобілем ГАЗ 3302 з державним номером НОМЕР_2, здійснюючи рух заднім ходом допустив наїзд на стоячий автомобіль марки «SUBARU FORESTER» з державним номером НОМЕР_1, який належить (гр. ОСОБА_6 ), під керування гр. ОСОБА_12 в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. а. с. 10.

Згідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1126875 від 06 липня 2014 р., страхувальник ОСОБА_13, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ГАЗ 3302 з державним номером НОМЕР_2, страхова сума за шкоду заподіяну майну встановлена в розмірі 50 000 грн., а здоров'ю 100 000 грн., страховиком є ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» а. с. 55.

14 січня 2015 р. позивач звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою-повідомленням про виплату страхового відшкодування. а. с. 53, 54.

14 січня 2015 р., за участі представника ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_12, був складений акт огляду пошкодженого транспортного засобу. а. с. 56, 57.

Станом на 15 січня 2015 р. ТОВ «Богдан-Авто Черкаси», за зверненням ОСОБА_6, був виконаний рахунок-фактура, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «SUBARU FORESTER» державний номер НОМЕР_1, склала 29 661,24 грн., з яких ПДВ - 4 943,54 грн. а. с. 60.

19 лютого 2015 р. до Золотоніської філії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» від ФГ ОСОБА_6 надійшла заява про страхове відшкодування, з зазначенням рахунку на який його необхідно провести а. с. 59.

Статтею 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, зокрема у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» узгодило наданий позивачем рахунок-фактуру, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «SUBARU FORESTER» державний номер НОМЕР_1, склала 29 661,24 грн., з яких ПДВ - 4 943,54 грн.

Платіжним доручення № 735 від 05 травня 2015 р. ЦД ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» ФГ ОСОБА_6 було сплачено страхове відшкодування згідно страхового акту № ОЦ/046/010/15/0009 від 05.05.2015 р. без ПДВ 16 021,86 грн. а. с. 61.

Платіжним доручення № 876 від 03 серпня 2015 р. ЦД ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» ФГ ОСОБА_6 було сплачено страхове відшкодування згідно страхового акту № ОЦ/046/000/15/0029 від 31.07.2015 р. 8 695,81 грн. та сума пені 1 100,68 грн. без ПДВ, а всього 9 796,49 грн. а. с. 63.

Крім того, листом від 05.06.2015 р. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» повідомила ФГ ОСОБА_6 про те, що доплата в розмірі, що не перевищує суми утриманого податку на додану вартість в розмірі 3 204,38 грн. буде здійснена за умови надання Страховику документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту пошкодженого ТЗ. а. с. 15.

Таким чином, відповідно до вимог діючого законодавства, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виконало, взяті на себе за договором страхування, зобов'язання.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 50 від 08 червня 2015 р., виконаного, знову ж таки на підставі заяви ОСОБА_6, та долученого в підтвердження заявлених вимог до позову, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «SUBARU FORESTER» з державним номером НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що мало місце 13 січня 2015 р. складає 37 154,63 грн., в тому числі вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 34 603,55 грн., величина втрати товарної вартості складає 2 551,55 грн. а. с. 17 - 21.

При цьому, як пояснили в суді апеляційної інстанції представники позивача та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», наведений висновок позивачем відповідачу не надавався, а лише став підставою для звернення до суду з даним позовом.

Разом з тим, незважаючи на розбіжність вартості ремонтних робіт, позивач не заявляв у суді клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції приведений висновок вважав належним доказом та саме на підставі нього задовольнив позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди за рахунок відповідачів.

Однак, колегія суддів враховує те, що наведений висновок не може бути взятий до уваги з огляду на вимоги цивільного процесуального законодавства, зокрема, ст. ст. 53, 59, 66 ЦПК України, оскільки особу, яка проводила дослідження не було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо-неправдивий висновок або за відмову без поважних причин від виконання покладених обов'язків.

Матеріали справи не містять даних щодо оплати позивачем ремонту автомобіля.

Враховуючи викладене та приведені вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, в частині відшкодування майнової шкоди позивачу, постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків суду обставинам справи, тому підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів враховує наступне.

Так, заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач, як на підставу звернення посилався на частину 4 статті 23 ЦК України, згідно до якої моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Даною нормою права керувався і суд задовольняючи позовні вимоги в цій частині.

Проте до даних висновків суд дійшов з порушенням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до стаття 261 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка регламентує відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Статтею 23 ЦК України встановлено яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може бути заподіяна особі, право на відшкодування якої особа має внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як убачається із позовної заяви, вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачем, який є юридичною особою обґрунтовувалися спричиненою для нього, як голови фермерського господарства тяжкою стресовою ситуацією, адже всі кошти його підприємства були розраховані на використання до підготовки нового посівного сезону, а зайвих коштів, які б він міг використати на відновлювальний ремонт робочого автомобіля не було. Крім того, було порушено звичний для позивача життєвий ритм, позивачеві для організації своєї роботи за відсутності автомобіля були потрібні додаткові зусилля, час та кошти, що завдало йому незручностей.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги позивача - юридичної особи ФГ ОСОБА_6 та стягуючи з ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія», та ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду в сумі 5 000 грн., суд першої інстанції наведені вимоги закону не врахував, а виходив з того, що не проведення всіх страхових виплат призвело до порушення законних прав позивача та моральних страждань, нормальний ритм життя позивача був порушений, відсутність автомобіля вимагала додаткових зусиль щодо організації його життя.

У зв'язку з наведеним рішення суду першої інстанції, і в цій частині, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову щодо стягнення моральної шкоди з відповідачів на користь ФГ ОСОБА_6, за безпідставністю.

За викладених обставин, з урахуванням вимог частини 3 статті 303 ЦПК України, у відповідності до якої апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права, або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для його скасування, колегія судді приходить до висновку, що апеляційна скарга ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підлягає до задоволення, а рішення суду до скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ФГ ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» задовольнити.

Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Фермерському господарству ОСОБА_6 в особі директора ОСОБА_6 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія, ОСОБА_7 про стягнення страхового відшкодування, матеріальних збитків і моральної шкоди, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :