справа № 200/540/15-ц 25.09.15
Ухвала

21 вересня 2015 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Яковлева Д.О.

при секретарі Лопаті Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про усунення від права спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла зазначена позовна заява.

Разом з матеріалами позову позивач надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру №61 будинку №23 на ж/м Тополя-1 в м.Дніпропетровську.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В даному випадку, суд виходить з того, що вимога позивача про накладення арешту на квартиру, не узгоджується з вимогами ст.151 ЦПК України, щодо утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, оскільки позивачем не зазначено причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов та не наведено обґрунтування забезпечення позову, тому, розглянувши доводи заяви про забезпечення позову та надані до неї докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про усунення від права спадкування - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 25 вересня 2015 року.

Суддя Д.О. Яковлев