Ухвала

іменем україни

16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 30 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_1. було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 79 800 доларів США, терміном повернення до 29 вересня 2028 року зі сплатою 16,5 % річних за користування кредитними коштами.

У цей же день на забезпечення виконання ОСОБА_1. зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2. було укладено договір поруки.

Боржник не виконав взятих на себе договірних зобов'язань щодо погашення кредиту, внаслідок чого станом на 10 січня 2011 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 85 868,95 доларів США та 21 278 грн 27 коп., з яких: 4 160,41 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом 70 809 доларів США - строкова заборгованість за кредитом, 9 845,52 доларів США - прострочена заборгованість за процентами, 1 054,02 доларів США - поточна заборгованість за процентами, 6 731 грн 71 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 14 546 грн 56 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів, а також 19 400 грн - штраф за невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки щодо страхування предмета іпотеки.

Враховуючи наведене, банк просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку вказану заборгованість за кредитним договором.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1., ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі відділення «Хмельницьке обласне управління» заборгованість за кредитним договором у сумі 85 868, 95 доларів США, що еквівалентно 684 872 грн 96 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1., ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі відділення «Хмельницьке обласне управління» заборгованість в сумі 21 278 грн 27 коп., з яких: 6 731 грн 71 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 14 546 грн 56 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1., ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі відділення «Хмельницьке обласне управління» штраф за невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки щодо страхування предмета іпотеки у сумі 19 400 грн.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 10 серпня 2015 року заочне та додаткове рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором скасовані, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та залишити в силі заочне та додаткове рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 30 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1. було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 79 800 доларів США, терміном повернення до 29 вересня 2028 року зі сплатою 16,5 % річних за користування кредитними коштами.

В цей же день на забезпечення виконання божником зобов'язань за вказаним кредитним договором, між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. було укладено договір поруки.

Боржник не виконав взятих на себе договірних зобов'язань щодо погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором.

07 липня 2010 року банком на адреси ОСОБА_1. та ОСОБА_2 були направлені претензії щодо невиконання умов кредитного договору та сплати в 30-денний строк простроченої заборгованості в сумі 7 309,99 доларів США з урахуванням підвищеної процентної ставки відповідно до п. 4.1 кредитного договору та строкової заборгованості в розмірі 72 807 доларів США.

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 з 20 липня 2010 року не здійснював платежів на погашення кредитної заборгованості.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не виконували умови кредитного договору та договору поруки з погашення кредиту, а тому з останніх підлягає достроковому стягненню частина кредитної заборгованості.

Скасовуючи рішення та додаткове рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що договір поруки від 30 вересня 2008 року є припиненим на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки відповідно до умов укладеного договору іпотеки поручитель поручалася перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором в сумі 79 800 грн на строк з 30 вересня 2008 року по 29 вересня 2028 року, сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 13,5 % річних з урахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами договору відповідно. При цьому зміни та доповнення щодо розміру кредиту та процентної ставки за користування кредитними коштами до договору поруки сторонами у встановленому законом порядку не вносилися.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів суду касаційної інстанції погодитися не може з огляду на наступне.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Як вбачається з п. 1.1 кредитного договору від 30 вересня 2008 року, банк надав позичальнику кредит в сумі 79 800 доларів США, терміном до 29 вересня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 16,5 % річних.

При цьому, як видно із п. 1.1 договору поруки від 30 вересня 2008 року, поручитель поручився перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором від 30 вересня 2008 року, укладеним між банком та ОСОБА_1., в сумі 79 800 грн зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 13,50 % річних з урахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами договору.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором був проведений банком, виходячи із суми кредиту 79 800 доларів США зі сплатою 16,5 % річних за користування кредитними коштами.

У претензіях банку від 07 липня 2010 року щодо невиконання умов кредитного договору, направлених на адресу позичальника та поручителя, розрахунок заборгованості здійснено, виходячи із суми кредиту 79 800 доларів США та необхідності сплати 16,5 % річних за користування кредитними коштами.

Вказані документи не були належним чином оцінені судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання за кредитним договором від 30 вересня 2008 року не припинені, а зміни та доповнення щодо розміру кредиту та процентної ставки за користування кредитними коштами до кредитного договору у встановленому законом порядку не вносилися.

Виходячи із наведеного, колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу на те, що зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, не відбулося, що виключає можливість визнання поруки припиненою із зазначених вище підстав.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Перевіряючи в апеляційному порядку законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не оцінив належність, допустимість, достовірність доказів відповідно до ст. 212 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення спору та в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 серпня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська