Справа № 263/5570/15-ц
Провадження № 2/263/1954/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

29 липня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку квартири в порядку спадкування за правом представлення,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 24.04.2013 померла його бабуся ОСОБА_3, яка мала двох дітей його мати ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_1) С.О. та сина ОСОБА_2. 30.10.1999 року померла ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. На момент смерті ОСОБА_3 єдиними спадкоємця є позивач та ОСОБА_2 Звернувшись до нотаріуса з завою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за правом представлення на ? частку квартири АДРЕСА_1, після померлої ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач та його представник не були присутніми, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, не сповістив суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність сторін, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.10.1989 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, після реєстрації якого остання змінила прізвище на «Смєнова».

Відповідно до свідоцтва про народження серії VІІІ-НО №284929, 03.04.1990 року народився ОСОБА_1, батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

У відповідності до свідоцтва про смерть серії 1-НО №383826, 30.10.1999 року померла ОСОБА_4, про що Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя Донецької області зроблений актовий запис № 2045.

Згідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО №716608, 24.04.2013 року померла ОСОБА_3, яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя Донецької області зроблений актовий запис № 758.

Відповідно до довідки від 30.06.2015 року за №126, виданої МКП «Маріупольське БТІ», квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі реєстраційного посвідчення від 01.06.1993 року.

Інформація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вказаної квартири відсутня.

Відповідно до ст.16 ЦК України, ст.15 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Вказаним правом скористався ОСОБА_1 звернувшись до суду з даним позовом.

Вирішуючи позов по суті суд виходить з наступного.

У відповідності до статей 1216, 1217, 1220, 1221, 1222 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спадщина відкривається внаслідок смерті особи в цей же день, за останнім місцем проживання спадкодавця.

Згідно ч.1,6 ст.1266 ЦПК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.

У строки, передбачені 1270 ЦК України позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини, проте постановою приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 08.05.2015 року за №88/02/31 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої 24.04.2013 року ОСОБА_3 у звязку з відсутністю документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві.

Відповідно до вимог п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином позивач, будучи онуком померлої 24.04.2013 року ОСОБА_3, на підставі ст.1266 ЦК України, після смерті 30.10.1999 року матері ОСОБА_4, є спадкоємцем першої черги за законом як і відповідач ОСОБА_2, який в свою чергу є сином ОСОБА_3, а тому має право на ? частку спадщини, у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_3, оскільки інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Згідно додатку № 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 15, 16 1216-1219, 1258, 1266, ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 57-60, 110, 130, 197 ч.2, 213, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку квартири в порядку спадкування за правом представлення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування за правом представлення на ? частку квартири АДРЕСА_1, після померлої ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови судом першої інстанції в перегляді судового рішення воно може бути оскаржене відповідачем до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Хараджа