Справа № 466/7505/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року Шевченківський райсуд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Унікомбанк» про повернення банківського вкладу, стягнення витрат на правову допомогу ,-

в с т а н о в и в :

07.09.15 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 120 176 грн. банківського вкладу та витрати на правову допомогу в сумі 50 000 грн.

Заяву мотивує тим, що 17.02.12 р. між ОСОБА_2 та ПАТ «Унікомбанк» було укладено договір банківського вкладу № ДВ-863/2012 на суму 103 600 грн. під 16 % річних із строком дії договору до 18.02.13р. В подальшому 27.02.15р. між ним та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги, внаслідок чого позивач набув права вимоги вкладника по вищевказаному депозитному договору. Однак, на його звернення з письмовими заявами про необхідність повернення коштів, банк жодним чином не реагує. На даний час кошти не повернуті, а відтак він вважає це порушенням умов договору та приписів чинного законодавства. Закінчення терміну дії договору не свідчить про припинення зобов'язання і не звільняє банк від сплати відсотків за весь час перебування грошових коштів у відповідача. Оскільки в позасудовому порядку спір не був вирішений, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові. Пояснив, що наполягає на заявлених позивачем вимогах до ПАТ «Унікомбанк», який безпідставно не бажає виконувати умови зобов'язання, визначені договором.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог з мотивів, викладених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що врегульовано ст. 11 ЦПК України.

Судом встановлено, що 17.02.12 р. між ОСОБА_2 та ПАТ «Унікомбанк» було укладено договір банківського вкладу № ДВ-863/2012 на суму 103 600 грн. під 16 % річних із строком дії договору до 18.02.13р.

На виконання умов договору, банк відкрив ОСОБА_2 депозитний рахунок НОМЕР_2, а також одночасно відкрив рахунок НОМЕР_3 для зарахування вкладнику відсотків за вкладом.

Згідно умов даного договору (пункти 3.1, 5.1 ), вклад залучається банком по 18.02.13р. Вкладник має право по закінченню строку дії договору отримати суму вкладу та обумовлений розмір відсотків. Також, банк зобов'язується по закінченню дії договору, повернути вкладнику суму вкладу та проценти в повному обсязі.

Як встановлено судом, по закінченню дії договору, а саме після 18.02.13р. вкладник не звертався за поверненням вкладу. Тому банк, згідно вимог п. 10.12 «Інструкції про порядок відкриття, використання, і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» , затвердженої Постановою НБУ № 492 від 12.11.2003р., та керуючись умовами договору, 19.02.13р. перерахував кошти вкладника в сумі 103 600 грн. з його вкладного рахунку НОМЕР_2 на його ж поточний рахунок НОМЕР_4, відкритий у банку за призначенням. Даний факт стверджується випискою/особовий рахунок з 17.02.12р. по 29.09.15р. Нараховані відсотки вкладника облікуються на його рахунку НОМЕР_3.

Відтак у відповідності до вимог ст. 1058 ЦК України, відповідач виконав взяті на себе обов'язки, визначені договором від 17.02.12 р.

27.02.15р. між ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, внаслідок чого останній набуває права вимоги вкладника по вищевказаному депозитному договору. Однак, такий договір укладений 27.02.15р., а відтак, ОСОБА_2 не міг відступати права вимоги ОСОБА_1 по договору, термін дії якого закінчився.

Крім того, 15.10.15 р. Правлінням НБ України було прийнято постанову за № 407/БТ, «Про віднесення ПАТ «Унікомбанк» до категорії неплатоспроможних», а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 188 від 15.10.15 р. було запроваджено тимчасову адміністрацію ПАТ «Унікомбанк» та розпочато процедуру виведення банку з ринку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

В даному випадку процедура повернення вкладу встановлена Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Між тим, позивач в судовому засіданні наполягав на пред'явлених ним вимогах саме до ПАТ «Унікомбанк». Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

Що стосується вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 50 000 грн., суд приходить до наступного. Згідно ст. 1 Закону України, «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у

цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Однак, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження надання йому правової допомоги на заявлену суму, таким чином неможливо з'ясувати вартість послуг, наданих його представником.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що жодних підстав для задоволення вимог позивача до ПАТ « Унікомбанк» немає.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57,60, 61, 209, 214 ЦПК України, ст.ст. 1058 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ» Унікомбанк» про повернення банківського вкладу, стягнення витрат на правову допомогу відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя І. Є. Зима