РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Гончаренко М.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2, про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2, про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним.

10 березня 2015 р. помер його брат ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1. Після смерті брата позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину вказаної квартири приватним нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на частину квартири, що належала померлому. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1262, 1273 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просив визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 (арк. справи 23).

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Від третьої особи надійшов лист з проханням розглянути справу за його відсутності.

За таких обставин, враховуючи, що від всіх учасників процесу надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

10 березня 2015 р. помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, виданим виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 12 березня 2015 р., актовий запис № 21 (арк. справи 7).

Позивач ОСОБА_1 є рідним братом померлого ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження позивача, виданим МіськЗАГСом м. Краснотур`їнска Свердловської області Російської Федерації 20 вересня 1960 р., актовий запис № 1261 (арк. справи 5), повторним Свідоцтвом про народження ОСОБА_3, виданим відділом ЗАГС м. Краснотур`їнска Свердловської області Російської Федерації 29 грудня 1992 р., актовий запис № 1817 від 18 жовтня 1955 р. (арк. справи 6).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про право власності на житло № 495 від 31 березня 1993 року, виданого виконкомом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (арк. справи 9). Право власності на квартиру було зареєстровано в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 20 квітня 1993 р., що підтверджується відповідним написом на свідоцтві про право власності на житло.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 357 ЦК України частки співвласників у спільній сумісній власності вважаються рівними. Отже, частки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 становили по ? частини квартири.

ОСОБА_4 подарувала позивачеві належну їй ? частину квартири а договором дарування від 21 квітня 2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, № в реєстрі 473 (арк. справи 8). Позивач право власності на ? частини квартири зареєстрував в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 12 травня 2011 р., що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 29932428 від 12 травня 2011 р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (арк. справи 10, 14).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді належної йому частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, яка належала спадкодавцеві на підставі вищезазначеного Свідоцтва про право власності на житло.

Після смерті брата позивач у шестимісячний строк 3 червня 2015 р. звернувся до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Також, як вбачається з матеріалів спадкової справи, представник позивача звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2 із заявою, в якій вказав про відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності на належну спадкодавцеві частину квартири.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Окрім позивача ОСОБА_1, на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, інших спадкоємців першої черги та другої черги за законом та за заповітом немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

В даному випадку ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання в приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину (відсутність оригіналу правовстановлюючого документа), ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача.

Суд також зазначає, що померлому належала ? частина квартири, яка є обєктом спільної власності, і не оформлення права на спадщину в даному випадку створить перешкоди в можливості реалізації права власності позивача на належну йому частину квартири.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, внаслідок чого за ним слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири АДРЕСА_4, після смерті його брата ОСОБА_3, який помер 10 березня 2015 р., задовольнивши позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5, в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3, який помер 10 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова