АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/370/15-ц 22-ц/774/2329/К/15
Справа №212/370/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/2329/К/15 Шум Л.І.
Категорія № 26(ІІІ) Доповідач - Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

секретар: Маслова К.В.

за участю: представника відповідача Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" -Літовченко Тетяна Миколаївна, представника відповідача Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - Ременюк Юлії Володимирівни.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка", Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Промисловий ремонт" про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково. на його користь на відшкодування моральної шкоди стягнуто: з ПАТ «Кривбасзалізрудком» - 1500 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, з ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь - 2000 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" -1000 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, з ПАТ "ЦГЗК" - 4000 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та з ТОВ "Промисловий ремонт" - 1500 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з кожного з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

18 вересня 2015 року представник позивача ОСОБА_7 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування даної заяви представник позивача ОСОБА_7 посилалась на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2015 рокуне вирішено питання щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 вересня 2015 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_5 у якості відшкодування витрат на правову допомогу 300,00 грн..

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" на користь ОСОБА_5 у якості відшкодування витрат на правову допомогу 300,00 грн..

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь ОСОБА_5 у якості відшкодування витрат на правову допомогу 300,00 грн..

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Центральний Гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_5 у якості відшкодування витрат на правову допомогу 300,00 грн..

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промисловий ремонт" на користь ОСОБА_5 у якості відшкодування витрат на правову допомогу 300,00 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про зміну додаткового рішення та відмовуи ОСОБА_5 в частині стягнення додаткових витрат на правову допомогу з ПАТ «Кривбасзалізрудком» в сумі 300 грн. в повному обсязі. В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Зокрема, апелянт посилається на те, що повідомлення про час та місце розгляду справи щодо розгляду заяви представника позивача ОСОБА_7 про розподіл витрати на правову допомогу на адресу відповідача не надходило.

На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги постанову Верховного Суду України № 30/63 від 01.10.2002 року, відповідно до якої судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Тому квитанція № 1/15 від 21.01.2015 року, на думку апелянта, не є належно оформленим фінансовим документом, та не може бути взята в якості доказу про сплату послуг, оскільки до неї не додано ні копії свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, ні копія ордеру, ні копія витягу з Книги обліку доходів і витрат адвоката.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу відхилити як необґрунтовану на її думку, а додаткове рішення залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково, на його користь на відшкодування моральної шкоди стягнуто: з ПАТ «Кривбасзалізрудком» - 1500 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, з ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь - 2000 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" -1000 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, з ПАТ "ЦГЗК" - 4000 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та з ТОВ "Промисловий ремонт" - 1500 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з кожного з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

Задовольняючи заяву представника позивача ОСОБА_7 про стягнення витрат на правову допомогу з ПАТ «Кривбасзалізрудком», суд першої інстанції посилався на квитанцію № 1/15 від 21.01.2015 року якою ОСОБА_5 понесено витрати за надання правової допомоги в сумі 1 500 грн. (а.с. 30).

Додаткове рішення суду в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка", Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", Публічного акціонерного товариства "Центральний Гірничо-збагачувальний комбінат" ,Товариства з обмеженою відповідальністю "Промисловий ремонт" на користь ОСОБА_5 у якості відшкодування витрат на правову допомогу по 300,00 грн. з кожного не оскаржується, а тому згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., колегією суддів не перевіряється .

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 ст.220 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витати.

Аналогічне роз'яснення міститься в п. 20 Постанови "Про судове рішення" №14 від 18 грудня 2009р., згідно з яким, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Як роз'яснено в п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи 21 січня 2015 року між адвокатом ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено договір про надання правової допомоги, до договору додана копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, та диплом про отримання освіти за спеціальністю «Правознавство» (а.с. 46-47)

В п. 5.1 договору про надання правової допомоги проведено розрахунок оплати витрат на правову допомогу, та додано квитанцію про оплату позивачем ОСОБА_5 за надання правової допомоги на суму 1 500 грн.(а.с. 30)

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Звертаючись з позовом, позивач ОСОБА_5 просив стягнути з ПАТ «Кривбасзалізрудком» у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Як вбачається з рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Кривбасзалізрудком» задоволені частково та стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» у рахунок відшкодування моральної шкоди - 1500 грн.

Представник позивача ОСОБА_7 приймала участь у судових засіданнях в суді першої інстанції згідно журналу судових засідань від 18.02.2015 року -00 год. 09 хв., 24.03.2015 року - 00 год. 09 хв. та 12.05.2015 року - 1 год. 11хв.

Однак, суд першої інстанції, стягуючи з ПАТ «Кривбасзалізрудком» 300 грн. витрат на правову допомогу не врахував вимог вищевикладених норм закону.

Виходячи з положень ст.. 88 ЦПК України та ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" та враховуючи складання позовної заяви представником позивача, час витрачених нею у судових засіданнях при розгляді зазначеної справи, надання консультацій та ознайомлення з матеріалами справи, а тому з ПАТ «Кривбасзалізрудком» підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 184, 83 грн., що становить 15 % пропорційно задоволеним позовним вимогам, виходячи з наступного розрахунку: 10 000 грн. - заявлена вимога, 1 500 грн. - задоволена вимога, що становить 15 %, 705 грн. - участь у судових засіданнях, 487, 20 грн. - складання позовної заяви, 40 грн. - консультація правового характеру. Разом підлягало сплаті за надання витрат на правову допомогу 1 232 грн., з яких 15 % - складає 184, 83 грн.

Доводи апеляційної скарги, про те, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи щодо розгляду заяви представника позивача ОСОБА_7 про розподіл витрати на правову допомогу не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що квитанція про оплату витрат на правову допомогу не є належно оформленим фінансовим документом, та не може бути взята в якості доказу про сплату послуг, колегія суддів не бере до уваги, оскільки на підтвердження сплати позивачем послуг на правову допомогу, представником позивача ОСОБА_7 надано квитанцію про сплату 1 500 грн., яка складена ОСОБА_7 та нею підписана. Вимог щодо наявності печатки та обов'язку адвоката отримувати печатку та завіряти нею оригінали документів, зокрема квитанцію про оплату послуг адвоката ЗУ «Про адвокатуру» не передбачено.

Посилання в апеляційній інстанції представника відповідача на не дослідження судом першої інстанції книги обліку доходів і витрат адвоката, колегія суддів до уваги не бере, оскільки підтвердженням сплати витрат на правову допомогу є квитанція, а книга доходів необхідна для пред'явлення до органів Державної податкової інспекції для обрахунку податку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що додаткове рішення ухвалено без повного урахування матеріалів справи, тому підлягає зміні в частині розміру витрат на правову допомогу стягнутих з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_5 зменшивши цей розмір до 184,83 грн..

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1, п.4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" задовольнити частково.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 вересня 2015року змінити в частині розміру витрат на правову допомогу стягнутих з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_5 зменшивши цей розмір до 184,83 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Л.В. Михайлів