АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9014/15 Справа № 201/944/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит", ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що 10 травня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ Банк «Фінанси та кредит» був укладений кредитний договір № 011/07-ФЛ/11. В забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, 10 травня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ Банк «Фінанси та кредит» був укладений договір поруки № 011/07/02. 25 березня 2009 року ПАТ Банк «Фінанси та кредит» направило на адресу позичальника вимогу про дострокове виконання кредитних зобовязань, у зв'язку з порушенням ним зобовязань за кредитним договором, яке він отримав 21 квітня 2009 року. Однак, банк протягом шести місяців не пред'явив своєї вимоги до неї про повернення кредиту, а також не звернувся до суду про стягнення заборгованості, а тому вона вважає, що строк предявлення вимоги до неї, як до поручителя закінчився з 21 жовтня 2009 року, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просив договір поруки № 011/07/02 від 10 травня 2007 року укладений між нею та ПАТ Банк «Фінанси та кредит» визнати припиненим з 21 жовтня 2009 року

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати,та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Як було встановлено судом першої інстанції, 10 травня 2007 року між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 011/07 ФЛ/11, згідно з умовами якого ПАТ Банк «Фінанси та кредит» надав ОСОБА_2 кредит у сумі 40 257, 00 доларів США, строком користування до 09 травня 2014 року включно, з виплатою процентної ставки 14% річних (а.с. а.с. 6-10).

Одночасно з укладенням кредитного договору № 011/07 ФЛ/11 від 10 травня 2007 року між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 011/07/02, згідно з умовами якого, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 011/07 ФЛ/11 від 10 травня 2007 року (а.с. 11).

25 березня 2009 року ПАТ Банк «Фінанси та кредит» на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були направлені вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, де зазначалося, що станом на 25 березня 2009 року ними не було виконано зобов'язання передбачені умовами кредитного договору № 011/07 ФЛ/11 від 10 травня 2007 року, а тому банк вимагає не пізніше 10 банківських днів з моменту отримання даної вимоги достроково повернути кредитні кошти в розмірі 29 020, 38 доларів США; сплатити відсотки, комісію, які були нараховані у відповідності до умов кредитного договору у розмірі 512, 42 долари США; сплатити пеню у розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення до фактичного погашення заборгованості, також було зазначено, що у разі непогашення ними зазначеної суми в строк 10 банківських днів з моменту отримання цієї вимоги, банк звернеться до суду для примусового стягнення заборгованості (а.с. а.с. 41,42).

03 листопада 2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення, яким у солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було стягнуто у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 011/07 ФЛ/11 від 10 травня 2007 року у розмірі 272 296 гривень 00 копійок, судовий збір у розмірі 1 700 гривень 00 копійок, а також витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень 00 копійок, разом 274 116 гривень 56 копійок (а.с. а.с. 43,44).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2013 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2013 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором було залишено без змін (а.с. 45).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з приписів ст.-ст.202, 212, 256, 526, 559, 1054 ЦК України, роз'яснень Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», та дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що з урахуванням встановлених обставин справи та приведених норм закону, а також враховуючи той факт, що ПАТ Банк «Фінанси та кредит» одночасно пред'явив вимогу про дострокове повернення кредитних коштів як до боржника так і до поручителя, а посилання позивача, на те, що ПАТ Банк «Фінанси та кредит» пропустив строк пред'явлення вимоги до ОСОБА_4, як до поручителя є безпідставними та не відповідають нормам чинного законодавства, судом не встановлено підстав для припинення договору поруки.

Доводи апеляційної скарги за текстом повторюють доводи викладені у позовній заяві, з їх перекладом на українську мову, та не спростовують висновків районного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права, а посилання скаржника в основному, зводяться лише до цитування, особистого тлумачення норм діючого законодавства та переоцінки доказів по справі, хоча згідно із ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

За викладених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для зміни чи скасування рішення суду - відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: