Cправа №549/535/15-ц
Провадження№2/549/224/15
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2015 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

з участю - секретаря Якубовській Т.О.

за участю осіб, які беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та морільної шкоди, завданої злочином,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом який обгрунтовувала тим, що 04.08.2015 року відповідач з хуліганських мотивів, виражаючись нецензурною лайкою на неї та її онуків та погрожуючи фізичною розправо кинув цегину у вікно веранди будинку позивача по АДРЕСА_1, внаслідок чого розбив віконне скло, пошкодив штапики та тюль.

Крім того їй заподіяна і моральна шкода, оскільки вона відчувала стрес, стан її здоров'я погіршився, у зв'язку з чим вона зверталася за медичною допомогою, втратила звичний спосіб життя.

Посилаючись на викладене просила стягнути з відповідача на її користь 1 482,65 грн. на відшкодування майнової шкоди, 4 000 грн. моральної шкоди, а також понесені по справі судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі обгрунтувавши його тими ж обставинами.

Крім того додала, що подібний випадок вчинявся відповідачем і раніше, про що зазначено в вироку Чорнухинського районного суду від 03.09.2015 року, яким відповідача засуджено за ч.1 ст.296 КК України до 5 місяців арешту.

Відповідач позов визнав в частині вимог про стягнення майнової шкоди, заперечивши заподіяння позивачу моральної шкоди. Вважав, що підстав для її стягнення немає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 цього ж Кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено судом вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03.09.2015р., який набрав законної сили 06.10.2015р., відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 5 місяців (а.с.6).

В силу положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із копії вказаного вироку суду ОСОБА_2 04.08.2015 р. близько 21 години перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з хуліганських спонукань, прийшов до господарства ОСОБА_1, розташованого по АДРЕСА_1, де умисно, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, зняв штани, публічно оголивши статеві органи та демонструючи їх присутнім, а потім взявши шматок цеглини кинув у вікно будинку ОСОБА_1 в результаті чого розбив шибку вікна в веранді будинку останньої, виражаючись при цьому нецензурними словами в бік ОСОБА_3, ОСОБА_1 та неповнолітніх дітей, які знаходились на подвір'ї будинку, погрожував останнім фізичною розправою.

Крім того, з зазначеного вироку видно, що ОСОБА_2 в 2014 р. скоював відносно позивача аналогічні протиправні дії, спричинивши їй матеріальну шкоду.

Зазначені обставини підтвердила в судовому засіданні і допитана в якості свідка ОСОБА_3

На підтвердження розміру нанесеної майнової шкоди позивачем було надано суду товарний чек від 11.08.2015 р. на суму 494,65 грн., виданий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 щодо скла і штапіка (скло- 486, 65 грн.. штапік - 8 грн., (а.с.9) та товарний чек фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 від 14.08.2015 на суму 888 грн. - вартості тюлі шифону (а.с.10).

Вартість робіт по установці скла та штапиків складала 100 грн. (а.с.7).

В силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завдані шкоди позивачу.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що розмір понесених позивачем у зв'язку з заподіянням їй майнової шкоди відповідачем не заперечується, суд приходить до висновку про задоволення у повному обсязі вимог позивача про стягнення з відповідача 1482, 65 грн.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 4 000 грн. моральної шкоди підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено судом, дійсно внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_2, - який знаходячись в стані алкогольного сп'яніння в вечірній час вчинив у домоволодінні позивача хуліганські дії пошкодивши її майно, позбавивши спокою та сну, - позивач відчувала стрес і понесла моральні страждання, пов'язані з пошкодженням її майна, втратила на деякий привичний спосіб життя, для відновлення якого необхідно певний час і душевні зусилля, внаслідок чого зверталась за медичною допомогою (а.с.8), тому суд вважає, що їй дійсно заподіяна і моральна шкода і усунення негативних наслідків можливе шляхом компенсації.

Проте враховуючи ступінь та тяжкість моральних страждань, виходячи з засад розумності та справедливості, з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань, вимушених змін у звичайному житті позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, стягнувши на її користь 3 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановлених для позовних заяв майнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Беручи до уваги, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1482,65 грн. майнової шкоди судом повністю задоволено, то сплачена позивачем сума судового збору у сумі 487 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки в силу п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» її звільнено від сплати судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 000 грн. моральної шкоди задоволені частково - у розмірі 3000 грн., тобто на 75 %, а також те, що при зверненні до суду позивачем було сплачено суму судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. за вказаними вимогами, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 75% від вказаної суми судового збору, що становить 365 грн. 40 грн.

На підставі викладеного керуючись ст. ст.22,1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60, 212, 214 ЦПК України,суд,

вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 482 грн. 65 - майнової шкоди, 3 000 грн. - моральної шкоди, 365 грн. 40 коп. судових витрат, а всього 4 848 грн. 05 коп. (чотири тисячі вісімсот сорок вісім гривень п'ять копійок).

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487,20 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинский районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення cуду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлене у повному обсязі 16 грудня 2015 року.

Суддя