Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 2-517/10/1605
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 листопада 2010 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючої судді - Кривчун Т.О.,

при секретарі Сапі А.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області (далі-УПСЗН Гребінківської РДА), Центра по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного Управління праці та соціального захисту населення у Полтавській області (далі- Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ГУ ПСЗН у Полтавській області), про зобовязання провести нарахування та сплатити недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до УПСЗН Гребінківської РДА, Центра по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ГУ ПСЗН у Полтавській області, посилаючись на те, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2, у звязку з чим перебуває на обліку в УПСЗН Гребінківської РДА, та, відповідно до абз.4 ч.4 ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат.

Зазначає, що, 08.07.2010р. звернувся з заявою до УПСЗН Гребінківської РДА про надання відомостей щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2000-2009р.р., та отримав повідомлення, з якого вбачається, що виплата вказаної допомоги за 2005 рік проведена згідно постанови КМУ від 26.07.1996р. №836, за 2006-2009 роки- згідно постанови КМУ від 12.07.2005р. №562.

Вважає, що відповідачами за 2005 та 2009 роки недоплачено 4473,30грн. щорічної допомоги на оздоровлення, добровільно сплатити недоплачену суму допомоги відповідачі відмовляються.

У звязку з цим прохає зобовязати УПСЗН Гребінківської РДА нарахувати, а Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ГУ ПСЗН у Полтавській області-сплатити за рахунок коштів Державного бюджету України 4473,30грн. недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2005 та за 2009 роки, відповідно до абзацу четвертого частини четвертої ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохаючи їх задовольнити, підтвердив ту обставину, що в 2005 та у 2009 роках позивачу було виплачено щорічну одноразову допомогу на оздоровлення у розмірах, зазначених у довідці УПФУ в Гребінківському районі від 12.08.2010р. №18-04/2885 (26,70грн. та 100,00грн. відповідно).

Відповідач- УПСЗН Гребінківської РДА-у у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, надіслали письмове клопотання, в якому прохали розглянути справу у відсутності їх представника та письмові заперечення, в яких позов не визнали, прохали в задоволенні позовних вимог відмовити у звязку з їх безпідставністю, посилаючись на відсутність заборгованості по виплаті позивачу- учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), щорічної допомоги на оздоровлення за 2005 та 2009 роки, яка виплачена у повному обсязі.

2

Зазначають, що, згідно з бюджетними призначеннями, враховуючи вимоги Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України встановлює розмір компенсаційних виплат, зокрема, передбачена статтею 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України відповідно до постанов Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26.07.1996р. №836 та Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12.07.2005р. №562 і позивач отримав дану допомогу за 2005 та 2009 роки в сумі 26,70грн. та 100,00грн. відповідно.

Відповідач- Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного Управління праці та соціального захисту населення у Полтавській області-у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, повністю і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, у звязку з чим перебуває на обліку в УПСЗН Гребінківської РДА (що підтверджується посвідченням серії А №268260 (а.с.6), та користується правами і пільгами, передбаченими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі-Закон №796-ХІІ, базовий, спеціальний Закон).

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону №796-ХІ1 у редакції Закону України №230/96-ВР від 06.06.1996р. передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Згідно ч.7 ст.48 вказаного Закону, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення виплат на оздоровлення, на момент їх виплати розмір мінімальної заробітної плати був таким:

290 грн. 01.04.2005-30.06.2005 Закон України №2285-ІУ від 23.12.2004р "Про Державний бюджет України на 2005 рік",

630 грн. 01.07.2009-30.09.2009 Закон України № 835-УІ від 26.12.2008р. Про Державний бюджет України на 2009 рік"

У судовому засіданні встановлено і представником позивача не заперечується той факт, що щорічна допомога на оздоровлення за 2005 рік виплачена йому в червні місяці в розмірі 26,70грн., за 2009 рік-виплачена у вересні місяці в розмірі 100,00грн. (що підтверджується довідкою про отримання допомоги від 12.08.2010р. №18-04/2885, а.с.9).

08.07.2010р. позивач звернувся до відповідачів з заявою щодо надання відомостей про розмір виплаченої йому щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2000р. по 2010 рік, та, у разі невідповідності нарахованих та виплачених сум допомоги Закону №796-ХІІ, перерахувати та добровільно иплатити недоплачену суму (а.с.7). Листом від 12.08.2010р. позивачу надано такі відомості з посиланням на нормативні акти, якими встановлено розмір такої допомоги та на підставі яких її було виплачено, а також довідку про отримання допомоги за період 2005-2009р.р. (а.с.8-9).

Посилання відповідача на виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2005 рік відповідно до Постанови КМУ від 26.07.1996р. №836 не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки обмеження стосовно зазначеного у спеціальному Законі розміру компенсації ні Верховною Радою України (ВРУ), ні Кабінетом Міністрів України (КМУ) не застосовувалися, а вказана постанова була прийнята відповідно до Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої постановою ВРУ від 11,10.1995р. №373/95-ВР, з метою реалізації конкретного плану дій на 1996 рік.

Судом установлено і знайшло підтвердження матеріалами справи, що щорічна допомога на оздоровлення за 2009 рік виплачена ОСОБА_2 відповідно до постанови КМУ Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від

з

12.07.2005р. №562 в розмірі 100,00грн. (а.с.9), що є значно меншим від розміру, встановленого Законом №796-ХІІ та суперечить положенням ст.48 базового Закону.

Відповідно до ч.І ст.1 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розвязання повязаних з нею проблем медичного та соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

У відповідності до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України в 2006 році доповнила Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» статтею 71, в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Окрім того, делегуючи повноваження Кабінету Міністрів України щодо визначення порядку проведення таких виплат Верховна Рада України зазначеним законом не надавала йому право змінювати розмір в сторону зменшення передбачених законом виплат. Так, зокрема, відповідно до ст. 67 вказаного Закону конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

З огляду на наведене, посилання відповідачів на постанови КМУ від 26.07.1996р. №836 та від 12.07.2005р. №562, згідно яких позивачу виплачувалася допомога на оздоровлення, суд до уваги не приймає, виходячи у т.ч. як із того, що, у даних постановах, всупереч положенням ст.48 Закону №796-ХІІ, Кабінет Міністрів України встановив розміри щорічної допомоги на оздоровлення, які не відповідають розмірам, встановленим спеціальним Законом, так і з загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами.

Вказані Постанови Кабінету Міністрів України є підзаконними нормативно-правовими актами (прийнятими на виконання закону), тому у разі виникнення колізії між їх нормами та нормами закону, застосуванню підлягають положення останнього.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в даному спорі застосуванню підлягає ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836 та від 12.07.2005 р. №562.

Отже, позивач мав право на отримання в 2005 та в 2009 роках щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат із розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, встановлених Законами України про Державний бюджет на відповідні роки.

Доводи відповідача про відсутність кошторисних призначень для реалізації ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання взятих нею на себе зобов'язань.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на отримання разової грошової допомоги у розмірі, встановленому ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 2005 та в 2009 роках, тому позовні вимоги в цій частині є правомірними і підлягають задоволенню.

Позовна вимога щодо нарахування та виплати недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення у визначеній позивачем грошовій сумі задоволенню не підлягає, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на який законодавством покладено такі повноваження.

4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,64 Конституції України, ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст.7-11,71,159-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України України,

суд, -

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області, Центра по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного Управління праці та соціального захисту населення у Полтавській області, про зобовязання провести нарахування та сплатити недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення, - задовольнити частково.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області провести нарахування, а Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ГУ ПСЗН у Полтавській області - виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2005 та 2009 роки, відповідно до частини 4 статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_3