Справа № 513/1318/15-ц
Провадження № 2/513/696/15
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Антонюк Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 11 червня 1971 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у міському відділі ДРАЦС м. Теміртау Карагандинської області, актовий запис №711.
Позивач зазначив, що сімейне життя з дружиною не склалося через різні погляди на шлюб, сім'ю та обов'язки у шлюбі. Любові та поваги між ними немає, подружні відносини не підтримують, проживають окремо, тому примирення з дружиною є неможливим. Неповнолітніх дітей в них немає, однак дружина не бажає розірвати шлюб в органах ДРАЦС за спільною заявою, тому позивач просив суд шлюб розірвати.
У дане судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, до суду повторно не зявилася, про поважні причини неявки суд не повідомила. На підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.
Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 11 червня 1971 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану міста Теміртау Карагандинської області, актовий запис №711. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку "Назаров", дружині "Степанова" (а.с. 4).
Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24,105, 110-114 СК України, ст.ст. 10, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 224-225, 294 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 11 червня 1971 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану міста Теміртау Карагандинської області, актовий запис №711 - розірвати, прізвище дружини залишити "Степанова".
Рішення суду надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Саратського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а відповідачем протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т. Я. Кожокар