Покровський районний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2010 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Лукінової К.С.

при секретарі Приходько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства „Восход про визнання недійсним договору оренди землі, розірвання договору оренди землі, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства „Восход про визнання недійсним договору оренди землі.

В ході розгляду справи позивачка змінила позовні вимоги та просила розірвати договір оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послалася на те, що згідно державного акту на право приватної власності на землю вона має в приватній власності земельну ділянку, площею 6,320 га, яка розташована на території Вишнівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. 05 грудня 2008 року позивачка уклала договір оренди земельної ділянки, якою вона володіє на праві приватної власності з ФГ „Восход Покровського району Дніпропетровської області в особі його голови ОСОБА_2. Однак істотні умови договору відповідачем по даному договору не виконані, що виразилося в невиплаті їй орендної плати.

В ході розгляду справи позивачка позов підтримала та пояснила, що договір земельної ділянки вона підписала особисто та самостійно у себе вдома, претензій до підпису в договорі не має. Орендну плату за спірним договором оренди вона отримала в повному обсязі згідно умов договору, однак вважає, що орендна плата за користування її земельною ділянкою занизька і їй не вистачає коштів на своє лікування, а до того ж їй не зрозуміло, в звязку з чим вона має сплачувати податок, бажає, що б її земельну ділянку обробляли її родичі. Вона зверталася до керівництва ФГ «Восход», однак їй було відмовлено в розірванні договору оренди. Також позивачка зазначила, що бажає, щоб дану земельну ділянку отримали у спадок її близькі родичі. Так, за 2008 рік відповідач сплатив позивачці 800 грн. за 2,5 тонни зернових, а також 500 кг. зернових та 200 кг. насіння соняшника у вигляді натуроплати. За 2009 рік позивачка одержала 2,5 тонни зернових, хоча по умовах договору оренди земельної ділянки їй необхідно сплачувати у вигляді натуроплати 3 тонни зернових. На запитання позивачки, чому вона не одержала за 2009 рік 500 кг. зерна, а за 2008 рік за 2,5 тонни зерна їй також сплатили мізерну суму лише 800,00 грн. ОСОБА_2 відповів, що йому необхідно сплачувати податки за позивачку, в умовах договору оренди земельної ділянки про це нічого не вказано.

Крім того, як зазначає позивачка, у неї є інші обставини, які спонукали її звернутися до суду, а саме: похилий вік, а також стан її здоровя, який потребує постійного лікування та значних матеріальних коштів на придбання ліків; бажання членів її родини допомогти їй в обробітку земельної ділянки, що дасть змогу покращити матеріальний стан її родини, а перш за все у неї будуть значні матеріальні кошти на лікування її самої та її чоловіка.

В процесі судового засідання позивачка та її представник ОСОБА_3 позов підтримали та просять розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між позивачкою та ФГ «Восход» Покровського району Дніпропетровської області в особі голови ОСОБА_2 від 05 грудня 2008 року.

Представник відповідача ОСОБА_4, позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю, посилаючись на те, що позивачка отримала орендну плату за договором оренди від 05 грудня 2008 року в повному обсязі, що підтверджується відповідними документами, доданими до матеріалів справи; з боку відповідача не було порушено жодних умов спірного договору; вважає, що бажання позивачки щодо обробку належної їй земельній ділянці її родичами не є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вислухавши доводи сторін та їх представників, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що цивільний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ДП № 131202 виданого ОСОБА_1, яка мешкає с. Єгорівка, у тому, що на підставі рішення виконкому Вишнівської сільської ради народних депутатів № 18 від 28 березня 2000 р. їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 6,320 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території КСП „Мир Вишнівської сільської ради. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 23. (а.с. 14).

Згідно Договору оренди земельної ділянки орендодавець ОСОБА_1 з одного боку, та орендар СФГ «Восход» в особі голови ОСОБА_2, з другої сторони уклали Договір оренди земельної ділянки.

Так, відповідно до п. «умови повернення земельної ділянки» у разі:

1)
закінчення строку, припинення або розірвання договору, орендар зобовязаний повернути орендодавцю земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав землю в оренду.

2) здійснення орендарем без згоди орендодавця за витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які не можливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

3) поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, не підлягають відшкодуванню.

4) умови, обсяги і строки відшкодуванню орендарю витрат за проведені ним поліпшення стану земельної ділянки визначаються окремою угодою сторін.

5) орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання орендодавцем зобовязань, передбачених цим договором.

6) Збитки вважаються:

Фактичні витрати, яких орендар зазнав у звязку з невиконанням або належним виконанням договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушення права. Доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Відповідно до п. «Зміна умов договору і припинення його дії»

28. Дія договору припиняється у разі:

Закінчення строку, на який його було укладено;

У разі ліквідації юридичної особи орендаря або орендодавця, тощо;

Придбання орендарем земельної ділянки у власність;

Викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з метою суспільної необхідності.

З інших підстав визнаних законом.

Як вбачається з п. 30 Договору оренди земельної ділянки розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

Крім того, як вбачається з копії вищевказаного договору, згідно п. 31 сторони погодилися з тим, що дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки має здійснюватися за умови письмового попередження зацікавленої у цьому сторони не пізніше, ніж за три місяці. Як вбачається з письмового звернення позивачки до голови СФГ «Восход» ОСОБА_2 від 09.07.2009 р. про те, що вона пропонує голові по завершенню збору урожаю на цій земельній ділянці, обоюдної згоди розірвати договір оренди. Але з письмової відповіді голови СФГ «Восход» від 28.07.2009 р. позивачці, що на розірвання договору від 05.12.2008 року він не згодний, оскільки в земельну ділянку площею 6,320 га були вкладені кошти на обробіток і внесення добрив. (а.с. 11-12).

Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розрахувала при укладанні договору.

Не можуть бути прийняті до уваги та бути підставою для задоволення позову доводи позивачки про те, що ФГ «Восход» не виконує своїх зобовязань в питанні виплати орендної плати на підставі п.7 Договору оренди земельної ділянки від 05 грудня 2008 року за 2008 р. та 2009 р. Порушує права позивачки стосовно її приватної власності на земельну ділянку на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого на імя ОСОБА_1 25 квітня 2000 року, оскільки як вбачається з долучених до матеріалів справи платіжних доручень (а.с. 51, 52), відомостей про нарахування та видачу орендної плати СФГ «Восход» за 2008-2009рр. (а.с. 53-57), дійсно позивачка отримала належну їй орендну плату по договору оренди земельної ділянки за 2008 та 2009 рр. з відрахуванням податків. До того ж, судом встановлено, що виплата орендної плати здійснювалась в порядку та у спосіб встановлений діючим законодавством України та відповідачем було враховано зміни вартості землі, що підтверджується довідкою № 81 від 09.09.2009 року (а.с.58), що також в ході розгляду справи було підтверджено і самою позивачкою.

Але як вбачається з наданих копій платіжних відомостей за 2008 рік позивачка отримала 765,00 грн. орендної плати, та відповідно до копії відомостей від 22.08.2008 р. за 2008 рік ОСОБА_1 отримала 1020,00 грн. за орендної плати. Крім того, відповідно до відомостей на видачу зерна СФГ «Восход» позивачка ОСОБА_1 отримала 2 тони зерна за ціною 600,00 грн. та 1 т. ячменю за ціною 900,00 грн. (а.с. 53-55).

Як вбачається з відомостей на видачу орендної плати за 2009 рік позивачка ОСОБА_1 отримала 1737,94 грн. орендної плати. (а.с. 56).

А також ОСОБА_1 отримала в 2009 р. пшениці 2 тони та ячменю 1 т. всього на суму 2100,00 грн. (а.с. 57), а тому у неї відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, а також позивачка підтверджує той факт, що на платіжних відомостях стоїть саме її підпис, що вона дійсно отримувала в 2008 році 765,00 гривень та повторно в 2008 р. отримала 1020,00 гривень, а також позивачка ОСОБА_1 отримала 2 тони зерна за ціною 600,00 грн. та 1 т. ячменю за ціною 900,00 грн. В 2009 році 1737,94 грн., а також 2 тони пшениці та ячменю 1 т. всього на суму 2100,00 грн.

Таким чином, суд вважає, що у позивачки не має підстав розривати договір оренди земельної ділянки укладений між нею та СФГ «Восход».

Не можуть слугувати підставою для задоволення позову та розірвання договору оренди земельної ділянки доводи позивачки про те, що на підставі ст.ст. 3, 49 Конституції України позивачка має право на охорону здоровя, медичну допомогу та медичне страхування. Не виконання відповідачем вищевказаних її прав не дають їй можливості реалізувати свої права в сфері охорони здоровя, що для неї в даний час є головним, а саме вона бажає, що б належну їй земельну ділянку обробляли її близькі родичі, які в подальшому будуть допомагати и їй в лікуванні оскільки дані твердження не є законними підставами для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачка не надала до суду доказів істотних порушень умов договору. Фактично умови договору земельної частки (пай) не порушені.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства „Восход про визнання недійсним договору оренди землі слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.651 ЦК України, ст.ст. 60, 209, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства „Восход про розірвання договору оренди землі - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя : К.С. Лукінова