Справа № 136/2051/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2015 р. м.Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Мочульська Л. Т .

отримавши та розглянувши позовну заяву . ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області ТА Приватного підприємства « Приватна фірма -ОСОБА_9» про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради та визнання недійсним Державного акту на право постійного користування землею,

ВСТАНОВИВ:

Вісім позивачів, які є фізичними особами- підприємцями, та які протягом тривалого часу здійснюють підприємницьку діяльність на території ринку по вул..Миру, 107 А в смт.Турбові Липовецького району Вінницької області звернулись до Липовецького районного суду в порядку цивільного судочинства з позовною заявою до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області ТА Приватного підприємства « Приватна фірма -ОСОБА_9», в якій вони просять: визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 23 скликання від 09.09.1999 року Турбівської селищної ради в частині передачі в постійне користування Приватній фірмі «Лека» земельної ділянки площею 0,19 га по вул.. Миру, 107А в смт.Турбові ( земельної ділянки під ринком), а також визнати недійсним Державний акт на право постійного користування землею серії ВН 00142 від 16.12.1999 року, виданий приватній фірмі «Лека» на підставі вищевказаного рішення Турбівської селищної ради.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року з послідуючими змінами «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов»язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб»єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов»язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб»єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші в порядку цивільного судочинства.

Згідно із пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Стаття 1 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

У відповідності до пункту 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» зазначено, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації.

Судом установлено, що позивачі є фізичними особами-підприємцями , які здійснюють підприємницьку діяльність на території ринку по вул..Миру, 107 А в смт.Турбові Липовецького району Вінницької області на земельній ділянці, яка знаходиться у постійному користуванні Приватного підприємства « Приватна фірма -ОСОБА_9», рішення про надання якої у постійне користування та Державний акт - оспорюється позивачами. Відповідачі - є юридичними особами. Тому вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського , а не цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 2статті 122 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи зазначене, суд, у відповідності до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, відмовляє у відкритті цивільного провадження у справі, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області ТА Приватного підприємства « Приватна фірма -ОСОБА_9» про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради та визнання недійсним Державного акту на право постійного користування землею, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Роз»яснити позивачам їх право звернутись до господарського суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів, з дня отримання її копії. Після закінчення цього строку, ухвала набирає законної сили, якщо не надійде апеляційної скарги на ухвалу суду..

Суддя: ОСОБА_9