Справа № 362/2963/15-ц Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 22-ц/780/6539/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 17.12.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2 про стягнення шкоди у порядку регресу,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 28 вересня 2012 року у м. Василькові сталася ДТП за участю автомобіля Volkswagen, під керуванням відповідача ОСОБА_2, та автомобіля Mitsubishi, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні даного правопорушення та постановою Васильківського міськрайонного суду м. Києва від 15 жовтня 2012 року притягнуто до адміністративної відповідальності.

На той час діяв укладений між ним та відповідачем договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 травня 2012 року, у звязку із чим на підставі страхового акта та видаткового касового ордера ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило ПрАТ «УПСК», страховику ОСОБА_3, суму страхового відшкодування у розмірі 17 173, 04 грн. Вказує, що оскільки відповідач ОСОБА_2 належним чином не повідомив свого страховика протягом трьох днів про настання ДТП, то вважає необхідним звернутися з вимогою про стягнення з відповідача на його користь суму виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ПрАТ «СГ «ТАС» подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне зясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач ОСОБА_2, який визнаний винним у скоєнні ДТП, що сталося між ним та ОСОБА_3, належним чином у встановлений договором та законом строк не повідомив про це свого страховика, тому, на його думку, позовні вимоги про стягнення виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу підлягають задоволенню.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Однак зазначеним вимогам закону рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність письмового повідомлення відповідачем свого страховика про настання ДТП не є підставою для задоволення вимог про стягнення виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2012 року у м. Василькові сталася ДТП за участю автомобіля Volkswagen, під керуванням відповідача ОСОБА_2, та автомобіля Mitsubishi, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні даного правопорушення та притягнуто постановою Васильківського міськрайонного суду м. Києва від 15 жовтня 2012 року до адміністративної відповідальності (а. с. 6-7).

На той час між ПАТ «СГ «ТАС» та відповідачем ОСОБА_2 діяв договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 травня 2012 року (а. с. 5), у звязку із чим на підставі страхового акта та видаткового касового ордера ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило страховику ОСОБА_3 ПрАТ «УПСК» страхове відшкодування у розмірі 17 173, 04 грн. (а. с. 8-10, 28).

Однак, у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що відповідач у належній формі та у передбачені договором та законом строки повідомляв страховика ПрАТ «СГ «ТАС» про настання цього страхового випадку.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 33, 38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; (у редакції з 18 вересня 2011 по 08 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року № 6-1цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 належним чином не повідомив страхову компанію про скоєне ДТП, чим порушив вимоги ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то, відповідно до наведених вимог закону, позивач, після виплати страхового відшкодування страховику потерпілого, отримав право на предявлення регресного позову до відповідача як до особи, що відповідальна за завдану шкоду.

Однак, при ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вищевказані положення закону не врахував, через що дійшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПрАТ «СГ «ТАС».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» суму виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу у розмірі 17 173 (сімнадцять тисяч сто сімдесят три) грн. 04 коп. та судові витрати у розмірі 511, 56 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: