АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи:663/1243/15-ц Головуючий в 1 інстанції: Шульга К.М. Номер провадження 22ц/791/3166/15 Доповідач - Іванова І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого - Іванової І.П.

суддів: Базіль Л.В., Прокопчук Л.П.,

секретар - Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Скадовської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_3. З грудня 2011 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, ОСОБА_1 залишив їх спільне помешкання та з моменту від'їзду, не цікавиться вихованням та здоров'ям дитини, успіхами у навчанні та морально не підтримує її, крім того, не виконує аліментні зобов'язання належним чином, про що свідчить заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 12 219,63 грн., в зв'язку з чим з урахуванням уточнених позовних вимог, просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2015 року позов задоволено. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавлено батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 З 2011 року сторони разом не проживають. Відповідач не виконує аліментні зобов'язання належним чином, в зв'язку з чим заборгованість по аліментам станом на 30.11.2014 р. складає 12219,63 гривень, він не приймає участі у вихованні дитини.

Заслухавши доповідача, сторони, що з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась до суду з вимогою про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав на підставі того, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Позбавляючи відповідача ОСОБА_1 батьківських прав, суд виходив з того, що останній протягом чотирьох років (тривалого часу) не займався утриманням, вихованням та навчанням дитини, яка проживає разом з матір'ю, позивачем по справі.

Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України цього Кодексу.

Суд першої інстанції ретельно дослідив всі докази, які надані сторонами, взяв до уваги як пояснення свідків, відомості відділу виконавчої служби про заборгованість по аліментам у розмірі 12219,63 гривень, так і висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконкому Каховської міської ради від 29.07.2015 № 02-13/3210, про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, у зв'язку з тим, що протягом останніх чотирьох років, відповідач утриманням та вихованням своєї доньки не займається, не цікавиться її життям та не спілкується з нею.

В апеляційної скарзі ОСОБА_1 зазначає, що останнє судове засідання проведено за його відсутності, що позивачка забороняє йому бачитись з дитиною. Однак, при розгляді апеляції у підтвердження своїх доводів не надав доказів. Не спростував пояснення позивачки, що телефонував він їй тільки у нетверезому стані, ображав її, але не цікавився дитиною, тому вона відмовлялася з ним розмовляти. Навіть за час розгляду справи, ОСОБА_1 не погасив ніяку частину заборгованості по аліментам, не вживав заходів для зустрічі з дитиною.

Голослівно відповідач вказує, що позивачка хоче вивезти доньку з країни, оскільки позивачка це заперечує, а доказів на підтвердження своїх слів відповідач суду не надав.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача, що з ним ніхто не проводив профілактичних бесід, що у нього є кредитні зобов'язання.

Права і обов'язки відповідача як батька визначені законом.

Згідно із ч.1ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно із ч.1ст.155 СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частинами першої та другої статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Закон не звільняє батьків від матеріального утримання дитини при наявності у них кредитних зобов'язань.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, п.1ч.1ст. 307, ст.308, п.1ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.П. Іванова

Судді: Л.В. Базіль

Л.П. Прокопчук