Справа № 634/327/15-ц
Провадження № 2/634/144/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2015 Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого(ої)-судді: НестеренкоО.С.

при секретарі:ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного користування

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу та просить суд стягнути з відповідача по справі на її користь борг в розмірі 90000,00 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., та судові витрати по справі, зазначивши, що у липні 2014 року вона позичила відповідачці, ОСОБА_4, грошові кошти у сумі 9600 доларів США. У серпні 2014 року вона знову позичила ОСОБА_4 177000 грн.00 коп. Між ними було укладено розписку на 290000 грн.00 коп., про повернення боргу до кінця 2014 року, у разі якщо ОСОБА_4 не зможе повернути борг, то вона віддасть для погашення боргу майно, що належить їй на праві власності яке складається з житлового будинку, який розташований за адресою: смт Сахновщина, вул.Фрунзе, 13 Харківської області та два торгівельні контейнери з товаром, які розташовані на території ринку Сахновщинської селищної ради Харківської області. У січні 2015 року позивачка звернулася до відповідачки з пропозицією повернути борг, але відповідачка борг добровільно не повертає, ігнорує звернення, стала уникати зустрічі. У лютому 2015 року між ними була укладена угода про часткове повернення боргу. Відповідачка добровільно передала у власність позивачки два торгівельних контейнери з товаром, що розташовані на території ринку, які було оцінено у 200000,00 грн., Також, ОСОБА_4 запропонувала для погашення всього боргу житловий будинок, який розташований за адресою: вул.Фрунзе, 13 смт Сахновщина Харківської області, на що позивачка не погодилася.

12.02.2015 року відповідачка, ОСОБА_4, подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила суд в задоволенні зустрічних позовних вимог, а в позові ОСОБА_3 по первинному позову відмовити. А також просить витребувати у ОСОБА_3 належний їй, ОСОБА_4, незаконно утримуваний нею товар на суму 200085 грн.00 коп., манекени, столи, вішалки, на суму 2800,00 грн., та два металевих контейнери на суму 50000,00 грн., а всього майна на суму 252885,00 грн. та стягнути з позивача на її користь витрати по сплаті судового збору. Позивачка, представник позивачки за первісним позовом в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали та просили їх задовольнити в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечували повністю та просила суд відмовити в його задоволенні. Відповідачка та представник відповідачки за зустрічним позовом в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову та просила задовольнити її зустрічний позов в повному обсязі.

Статтями 10,57,60,179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, що передбачено ст.61 ЦПК України.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_3 неодноразово позичала грошові кошти ОСОБА_4 11.02.2015 року ОСОБА_4 письмово підтвердила, що її борг складає 290000,00 грн. у разі неспроможності віддати вказану суму боргу, вона віддасть для погашення боргу майно, що належить їй на праві власності, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Фрунзе, 13 смт Сахновщина Харківської області, та два торгівельні контейнери з товаром, які розташовані на території ринку Сахновщинської селищної ради Харківської області. У лютому 2015 року між позивачкою та відповідачкою була укладена угода про часткове повернення боргу, згідно якої відповідачка добровільно передала у власність позивачці два торгівельних контейнери з товаром, що розташовані на території ринку, та які було оцінено у 200000,00 грн. , та запропонувала будинок за вищевказаною адресою. Добровільно відповідачка повертати борг відмовляється.

В судовому засіданні відповідачка надала зустрічну позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову позивача ОСОБА_3, а також просить витребувати у ОСОБА_3 належний їй товар та два контейнери, а всього на суму 252885,00грн. ОСОБА_4О визнає борг в сумі 75000,00 грн. Вважає, що розписка, щодо повернення боргу в сумі 290000,00 грн., та в забезпечення повернення боргу вона віддає два контейнери з товаром та будинок по вул.Фрунзе, 13 смт Сахновщина Харківської області, була написана нею під тиском зі сторони гр.ОСОБА_5 та ОСОБА_3

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що бачила як її бабуся ОСОБА_3 позичала ОСОБА_4, 8000 доларів США та 50 000,00 грн.. Про всі гроші, які давала в борг бабуся, повідомляла її в телефонному режимі.

Свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що бачив, як ОСОБА_3 давала ОСОБА_4 3000 доларів США, це було в середині літа 2014 року. Також, він повідомив, що чув розмови своєї матері, ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_4 брала в борг близько 300 тисяч гривень.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стверджують, що їх сестра ОСОБА_4 взяла у ОСОБА_3 в борг 105 000,00 грн., а ОСОБА_3 вимагає 290 000,00 грн.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили суду, що ОСОБА_3 неодноразово надавала їм в борг різні суми грошей під 10 відсотків.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ч.2 ЦК України передбачає форму договору позики, а саме: на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як було з'ясовано в судовому засіданні, у представників позивача, відповідача не було наявних доказів передачі грошових коштів.

Судом встановлено слідуюче. Згідно ст. 638 ч. 1 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 1046 ч. 1 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, представники позивача, відповідача не довели, що договір позики був укладений, так як не довели передавання грошей позичальникові по договору, на який посилаються. Посилання представників позивача, відповідача не підтверджує вказаної обставини.

А тому, у задоволенні первісного позову про стягнення боргу, суд відмовляє повністю. Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, то суд вважає вірним відмовити, оскільки не надано належних доказів.

Крім того, суд, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, керується тим, що ОСОБА_4 не доведено факти, на які вона посилалась в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.6, 386, 387, 388, 391,526, 610, 1047, 1049, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу відмовити.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного користування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Копія вірна.Суддя