Справа №489/1412/15-ц 16.11.2015
Провадження № 22ц/784/2753/15
Справа №489/1412/15-ц
У Х В А Л А

16 листопада 2015 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Царюк Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним результатів торгів, свідоцтва про право власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення державної реєстрації права власності на частку квартири ,-

В С Т А Н О В И Л А :

3 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2015 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1, 21 жовтня 2015 року, оскаржив його в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга разом зі справою була направлена до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2015 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України та не оплачена судовим збором. Заявнику було надано строк для надання до апеляційного суду належно оформленої апеляційної скарги та для сплати судового збору у розмірі 535 грн. 92 коп. та надання оригіналу квитанції про ці дії.

Копія зазначеної ухвали була надіслана на адресу ОСОБА_1 і за матеріалами справи отримана адресатом 9 листопада 2015 року.

12 листопада 2015 року ОСОБА_1 надав до апеляційного суду новий текст належно оформленої апеляційної скарги та п'ять квитанцій про сплату судового збору.

Відповідно до п. 6 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року, суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У звязку з цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

З наданих квитанцій вбачається, що 12 листопада 2015 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 48 грн. 72 коп., 21 вересня 2015 року - 121 грн. 80 коп., 3 серпня 2015 року - 121 грн. 80 коп., 23 березня 2015 року - 121 грн. 80 коп., 27 січня 2015 року - 121 грн. 80 коп. за позовом ОСОБА_4

Таким чином, можна дійти висновку, що ОСОБА_1 на виконання ухвали суду сплачено судовий збір 12 листопада 2015 року у розмірі 48 грн. 72 коп.

Сплата судового збору за іншими квитанціями за різні дати не може бути належним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2015 року, оскільки була здійснена набагато раніше ніж було винесено оскаржуване ОСОБА_1 рішення та за іншим судовим рішенням.

У звязку з зазначеним, суддя вважає, що у встановлений ухвалою апеляційного суду строк ОСОБА_1 не в повному обсязі виконав зазначені в ній вимоги, в частині сплати судового збору, що відповідно до положень ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 297 ЦПК України є підставою для повернення скарги особі, які її подала. При цьому повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2015 року повернути як неподану.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_5