АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7653/13-ц Номер провадження 22-ц/786/3838/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бондаревської С.М., Бутенко С.Б.,

При секретарі: Зеленській О.І..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в. м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувне управління "Полтаванафтогаз" та ОСОБА_1
на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2015 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувне управління "Полтаванафтогаз", Гоголівського управління технологічного транспорту, за участю третьої особи: Управління пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :
У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до НГВУ „Полтаванафтогаз, в якому просив зобов`язати відповідача видати уточнюючу довідку про перерахунок заробітної плати за період з 09.08.1986 по 22.11.1986 за час роботи на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням розрахунку заробітної плати відповідно до висновку експерта № 814 судово-економічної експертизи від 28.08.2013 року та стягути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату за період з 09.08.1986 по 22.11.1986 року за час роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС у розмірі 17 324,37 грн., судові витрати, а також 43 848, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у цивільній справі № 554/7653/13ц від 16.04.2014 року позов ОСОБА_1 частково задоволено та зобов`язано НГВУ „Полтаванафтогаз видати довідку про перерахунок заробітної плати за період з 09.08.1986 року по 22.11.1986 року за час роботи на ліквідації наслідків на ЧАЕС з урахуванням розрахунку заробітної плати відповідно до висновку експерта №814 судово-економічної експертизи від 28.08.2013 року, та стягнуто з НГВУ „Полтаванафтогаз" на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за період з 09.08.1986 року по 22.11.1986 року за час роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС у розмірі 17 324,37 грн., судові витрати у сумі 3448,00 грн., судовий збір у сумі 344,10 грн. В задоволенні моральної шкоди відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2014 року рішення районного суду залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2015 року касаційну скаргу ПАТ „Укрнафта в особі НГВУ „Полтаванафтогаз частково задоволено, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.04.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 20.05.2014року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Останнім рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано ПАТ « Укрнафта» в особі НГВУ «Полтаванафтогаз» видати уточнюючу довідку ОСОБА_1 про перерахунок його заробітної плати за період з 09 серпня 1986 року по 22 листопада 1986 року за час роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС з урахуванням розрахунку заробітної плати відповідно до висновку експерта № 814 судово-економічної експертизи Полтавського відділення ХНДІСЕ ім.засл. проф. М.С. Бокаріуса від 28 серпня 2013 року, а саме зазначити:
за серпень 1986 року - 894, 91 крб., в тому числі збережений середній заробіток 158, 40 крб., оплата праці за дні роботи в зоні 484, 98 крб., премія за роботу в зоні небезпеки в розмірі 60 % - 251, 53 крб.;
за вересень 1986 року 1928, 93 крб., в тому числі збережений середній заробіток 232, 32 крб., оплата праці за дні роботи в зоні 1109, 70 крб., премія за роботу в зоні небезпеки в розмірі 60 % - 586, 91 крб.;
за жовтень 1986 року 232, 32 крб., в тому числі збережений середній заробіток 232, 32 крб.;
за листопад 1986 року 232, 32 крб.. в тому числі збережений середній заробіток 147, 84 крб.
Стягнуто з ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Полтаванафтогаз» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за період з 09 серпня 1986 року по 22 листопада 1986 року за час роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС у розмірі 17 324 грн. 37 коп.
Стягнуто з ПАТ «Укрнафта « в особі НГВУ «Полтаванафтогаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3448 грн.
Стягнуто з ПАТ « Укрнафта « в особі НГВУ «Полтаванафтогаз» на користь держави судовий збір у сумі 344,10 грн.
В задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено.
З вказаним рішенням суду не погодилося ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Полтаванафтогаз» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині зобов`язання відповідача видати довідку та стягнення невиплаченої заробітної плати і відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.
Окрім того, з даним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, не погодився ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та ухвалити нове, яким його позов задовольнити повністю.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянтів, приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.
Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 72 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» за військовозобов`язаними, що призвані на збори, зберігається середній заробіток за весь час їх проходження.
Відповідно до ст.ст. 54, 57 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , п.17 Правил подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування » пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи обчислюється згідно довідки про середньомісячний заробіток , який вираховується за період роботи на підставі особових рахунків , платіжних відомостей та інших документів про нараховану та фактично виплачену заробітну плату .
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , працюючи водієм 1-ої категорії у Гоголівському управлінні технологічного транспорту НГВУ «Полтаванафтогаз», приймав участь у військових зборах на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 06.08.1986 р. по 22.11.1986 р., що підтверджується копією трудової книжки та військовим квитком (а.с. 13-17 т. 1).
Згідно довідки Міністерства оборони СРСР від 23.11.1986 р. ОСОБА_1 виконував завдання з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 09.08.1986 р. по 30.09.1986 р. (а.с. 27 т. 1).
Згідно довідки в/ч 22457 від 22.11.1986 р. вбачається, що ОСОБА_1 знаходився в зоні підвищеної радіоактивності і підлягає динамічному нагляду з обов`язковим дослідженням і клінічним аналізом крові кожні 10 днів протягом місяця з подальшим дослідженням(а.с. 28 т. 1).
Відповідно до Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради ССС і ВЦСПС від 07.05.1986 р. ОСОБА_1 підлягало виплаті за місцем роботи 100% тарифної ставки за період з 09.08.1986 р. по 30.09.1986 р.
15.10.2012 р. Управління пенсійного Фонду Октябрського району м. Полтави повідомило ОСОБА_1 про те, що нарахування його пенсії відбулося на підставі довідки про заробітну плату від 28.11.1996 р. з урахуванням суми заробітку за повний місяць 433,38 крб. за вересень 1986 р. ( а.с. 89 т. 1 ).
Вказана довідка не містить визначення кратності заробітної плати позивача, на відміну від довідки № 148 , яка була видана у жовтні 1994 р. ( а.с. 23 т.1 ).
Галузевий Державний архів Міністерства оборони України в довідці від 17.02.2012 р. за № 69597 повідомив, що накази командира в/ч № НОМЕР_1 по виїздам на роботи в зони ЧАЕС за період з 04.05.1986 р. по 15.09.1990 р., журнали доз опромінення військовослужбовців в/ч № НОМЕР_1 знищені по причині великої зараженості радіацією (а.с. 18 т. 1).
З метою встановлення факту перебування в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19.02.2013 р. встановлено факт перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі в/ч 22457 з 20.08.1986 р. по 28.09.1986 р.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.03.2013 р. зобов`язано НГВУ «Полтаванафтогаз» провести перерахунок заробітної плати за період з 20.08.1986 р. по 28.09.1986 р. з урахуванням кратності 4, зобов`язано НГВУ «Полтаванафтогаз» видати уточнюючу довідку про отриманий заробіток за період з 09.08.1986 р. по 22.11.1986 р. (а.с.44-45 т. 1).
На виконання вказаного рішення суду НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» видало довідку від 18.04.2013 р. за № 417.
Разом з тим, згідно висновку № 814 судово-економічної експертизи від 28.08.2013 р. розрахунки, наведені у вказаній довідці НГВУ «Полтавафтогаз» документально не підтверджуються. Водночас, ОСОБА_1 за період з 09.08.1986 р. по 22.11.1986 р. не доплачено зарплати в сумі 1833,48 карбованців СРСР, які складають 17324,37 грн. станом на 28.08.2013 р. ( т.1 а.с. 109-116).
В Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2015 року суд касаційної інстанції вказував на те, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень у справі не зазначили:
- у чому полягає неправильність довідки № 417 від 18.04.2013 року, яку видав позивач на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27.03.2013 року;
- не надали оцінки, тим обставинам, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.08.2013 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України Октябрського районну м. Полтави про скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії згідно довідки № 417 від 18.04.2013 року та зобов`язання здійснити такий перерахунок саме на підставі цієї довідки;
- не з`ясували підстав для видачі уточнюючої довідки із врахуванням цих сум та їх виплат.
При повторному розгляді даної справи судом першої інстанції в своєму рішенні вказано підстави для видачі такої уточнюючої довідки, що виражається в наступному.
Так, судом було встановлено, що висновок судово-економічної експертизи № 814 від 28.08.2013 р., проведений на підставі особового рахунку по заробітній платі ОСОБА_1 за 1986 р., що спростовує доводи відповідача про проведення експертизи не на підставі первинних документів. Разом з тим, відповідач наголошував про те, що первинні документи не витребовувалися, однак на підтвердження своєї позиції не надав суду жодних з цих документів які можливо було б дослідити при розгляді даної справи.
Стосовно правомірності нарахування позивачеві 80% годинної тарифної ставки, премії у розмірі 60% та 25 % надбавки за класність в зоні небезпеки, суд керувався пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 р., яким передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) робітникам підприємств та організацій, що приймали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні до 100%.
Тому, оскільки ОСОБА_1 працював на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні, розмір його тарифної ставки обгрунтовано збільшено на 80%.
Також, Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 р. № 556-195 встановлювала, що за робітниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забрудненню навколишнього середовища, зберігається середня заробітна плата за винятком пільг для робітників в районах Крайньої Півночі та прирівняних до неї місцевостях. Також встановлювала робітникам підприємств, організацій та установ, що виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення середовища максимальний розмір премії 60% тарифної ставки( оклад ) на місяць.
За відсутності певних підтверджуючих документів експерт брав мінімально допустимі відсотки доплат , які прямо передбачалися законодавством для ліквідаторів.
Стосовно нарахування премії ОСОБА_1 за участь в роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, то місцевий суд зазначив, що вона була нарахована, про що свідчить запис в довідці № 148 виданої 3.10.1994 р. Управлінню Пенсійного Фонду України Октябрського району м. Полтави Гоголівським управлінням технологічного транспорту. Виплата премії за роботу в зоні відчуження вказана в даній довідці: серпень 16 крб. 69 коп., вересень -40 крб. 30 коп., жовтень 9 крб. 70 коп. Однак, розмір даної премії був значно занижений, що підтверджено висновком № 814 судово-економічної експертизи від 28.08.2013 р., проведеної Полтавським відділенням ХНДСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса.
Суд вірно вважав довідку від 3.10.1994 р. достовірною, оскільки в ній є всі необхідні реквізити, в тому числі, печатка, підписи посадових осіб, зазначена кратність 4. Саме на той час ще збереглися первинні документи, в яких малася необхідна інформація, та факт недійсності даної довідки відповідачем не доведений.
З урахуванням того, що порушення прав позивача щодо невиплати належної йому заробітної плати було триваючим у часі, застосування індексу інфляції було правомірним, починаючи з 1991 р., коли законодавець передбачив відповідний розрахунок.
За вказаного, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про невірність довідки № 417 від 18.04.2013 року, і як наслідок задоволення позову в частині зобов`язання НГВУ «Полтаванафтогаз» видати уточнюючу довідку про перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період з 09.08.1986 р. по 22.11.1986 р. за час роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням розрахунку заробітної плати відповідно до висновку експерта № 814 судово-економічної експертизи Полтавського відділення ХНДСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 28.08.2013 р.
Також, судом першої інстанції вірно не взято до уваги постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 20.08.2013 року, якою було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , скасовано рішення Управління Пенсійного Фонду України Октябрського районну м. Полтави про відмову у перерахунку пенсії згідно довідки № 417 від 18.04.2013 року та зобов`язано останнього здійснити такий перерахунок саме на підставі цієї довідки, оскільки на момент перегляду даної справи вже існувала постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2014 року, залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, якою було зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України Октябрського району м. Полтави здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 19 червня 2014 року з урахуванням довідки про заробітну плату, виданої ПАТ «Укртатнафта» НГВУ «Полтаванафтогаз» № 509 від 18 червня 2014 року за період роботи з 09 серпня по 22 листопада 1986 року на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2014 року.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 15.04.2015 року зазначає, що від правильності вирішення позову в частині наявності підстав для видачі уточнюючої довідки, залежить обґрунтованість позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.
Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, місцевий суд виходив з того, що відповідач не відмовляв безпідставно у перерахунку заробітної плати працівника, а лише прохав останнього надати архівну довідку про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зазначенням зон небезпеки згідно з рішенням Урядової комісії.
З вказаним варто погодитися, оскільки позивачем не доведено, що в даному випадку мало місце порушення його прав з боку відповідача, а виконання останнім судового рішення шляхом примусового стягнення не є нанесенням моральної шкоди позивачу, а є завершальною стадією судового провадження.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини , що передбачено ч.1 ст.1167 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.
В свою чергу, апеляційні скарги не містять нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в них доводи є необґрунтованими і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.
Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувне управління "Полтаванафтогаз" та ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Бондаревська С.М. /підпис/ Бутенко С.Б.
КОПІЯ
ВІРНО: суддя Апеляційного суду
Полтавської області _______________ Панченко О.О.