Справа № 344/5186/15-ц
Провадження № 2/344/2701/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Гріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіксальної служби в Івано-Франківській області про звільнення з-під арешту грошових купюр: сто доларових в кількості 50 штук; сто гривневих в кількості 292 штуки; пятсот гривневих в кількості 10 штук; двісті гривневих в кількості 44 штуки; пятдесяти гривневих в кількості 180 штук, що були вилучені 29.01.2013 року в рамках кримінального провадження №0000038, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Головного управління Державної фіксальної служби в Івано-Франківській області про звільнення з-під арешту грошових купюр: сто доларових в кількості 50 штук; сто гривневих в кількості 292 штуки; пятсот гривневих в кількості 10 штук; двісті гривневих в кількості 44 штуки; пятдесяти гривневих в кількості 180 штук, що були вилучені 29.01.2013 року в рамках кримінального провадження №0000038.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечила, посилаючись на те, що у позивача немає процесуальних підстав для звернення з позовною заявою до суду в порядку цивільного судочинства про повернення грошових коштів, які є речовим доказом у кримінальній справі, оскільки, повернення таких коштів є неможливим до моменту вирішення кримінальної справи, а розгляд скарг на дії слідчого щодо визначення статусу грошових коштів у кримінальному провадженні є можливим лише в порядку кримінального судочинства, а тому просила в заловоленні позову відмовити.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи судом встановлено.

29.01.2013 року старшим оперуповноваженим з ОВС УПМ ДПС в Івано-Франківській області старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_3 (в рамках кримінального провадження) було проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1. Під час обшуку виявлено грошові кошти в сумі 5 000,00 дол. США, 52 000,00 грн., про що було складено протокол обшуку від 29.01.2013 року (а.с.28-32).

01.02.2013 року старшим слідчим з ОВС СВ ДПС в Івано-Франківській області капітаном міліції ОСОБА_4 винесено постанову про визнання речовими доказами, відповідно до якої вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 предмети та грошові кошти визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000038. Речові докази зберігаються в слідчому відділі ДПС в Івано-Франківській області (а.с.33, 34).

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Вимогами статті 100 КПК України передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобовязана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Згідно інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом ГПУ, МВСУ, ДПАУ, СБУ, ВСУ'Та ДСАУ №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року (далі Інструкція), речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації (пункт 13).

Згідно ч.4 п.56 Інструкції, відповідно до вимог КПК України, у вироку, постанові судді або ухвалі суду, постанові органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи повинно бути вирішене питання про долю речових доказів, при цьому: всі інші речі повертаються законним власникам, а при невстановленні останніх переходять у власність держави; у разі суперечки про належність цих речей питання вирішуються у порядку цивільного судочинства (тобто в порядку цивільного судочинства питання вирішується тільки в цьому випадку).

Відповідно до п.58 Інструкції, рішення щодо речових доказів підлягає виконанню після набрання вироком (ухвалою) законної сили або після закінчення строку оскарження ухвали, постанови про закриття справи.

Представник позивача в позовній заяві просить звільнити з-під арешту грошові купюри, однак, як вбачається із матеріалів справи старшим слідчим з ОВС СВ ДПС в Івано-Франківській області капітаном міліції ОСОБА_4 було винесено постанову про визнання речовими доказами, однак жодного рішення про арешт грошових коштів слідчим не приймалось.

Позивачка за вищенаведених обставин справи маючи право отримати вилучені у неї грошові кошти, мала звертатись в порядку КПК України, до відповідальних осіб правоохоронних органів або до підприємства де майно зберігається чи оскаржувати неправорімні дії слідчого або іншої уповноваженої особи до керівника цього органу, прокурора чи суду в порядку КПК України. Також позивачка не позбавлена права оскаржувати дії, бездіяльність чи рішення Головного управління Державної фіксальної служби в Івано-Франківській області в порядку КАС.

Відповідно до вимог ч.10 ст. 100 КПК України в порядку цивільного судочинства вирішується тільки спір про належність речей, що підлягають поверненню.

Відповідно до ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином між ОСОБА_1 та Головним управлінням Державної фіксальної служби в Івано-Франківській області не існує цивільно-правових відносин відносно утримання їхнього майна.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіксальної служби в Івано-Франківській області про звільнення з-під арешту грошових купюр: сто доларових в кількості 50 штук; сто гривневих в кількості 292 штуки; пятсот гривневих в кількості 10 штук; двісті гривневих в кількості 44 штуки; пятдесяти гривневих в кількості 180 штук, що були вилучені 29.01.2013 року в рамках кримінального провадження №0000038 слід закрити.

Керуючись ст.ст. 205, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіксальної служби в Івано-Франківській області про звільнення з-під арешту грошових купюр: сто доларових в кількості 50 штук; сто гривневих в кількості 292 штуки; пятсот гривневих в кількості 10 штук; двісті гривневих в кількості 44 штуки; пятдесяти гривневих в кількості 180 штук, що були вилучені 29.01.2013 року в рамках кримінального провадження №0000038 - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Пастернак І.А.