АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2918/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМіщенка С. В. , Трюхана Г. М.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2015 року у справі за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_6 про відшкодування витрат за період навчання, заслухавши відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_6, відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 10.08.2009 року по 25.06.2012 року.

У 2009 році відповідач ОСОБА_6 був зарахований курсантом 1-ого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєнням звання «рядовий міліції».

Відповідно до Указу Президента України №77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи щодо реформування підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та постанови КМУ від 22.08.1996 року № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» 08.09.2009 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Одеській області та ОСОБА_6 був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ.

Відповідно до п. 2.1 Договору Університет зобов'язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника (згідно з персональним розподілом) після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації. Особа, яка навчається, в свою чергу, згідно з п. 2.3 даного Договору зобов'язана виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання, оволодівати теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету, дотримуватися вимог законодавства України та нормативно-правових актів з питань проходження служби в ОВС.

Згідно висновку службового розслідування за фактом отримання незадовільної оцінки під час складання екзамену з досудового слідства курсантом 3-ого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання молодшим рядовим міліції ОСОБА_6 від 25.06.2012 року та наказу ОДУВС № 66 о/с від 25.06.2012 року відповідач ОСОБА_6 був відрахований з університету за невиконання навчального плану та звільнений з органів внутрішніх справ.

Таким чином, відповідач не виконав умови Договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.6 п. 2.3 та порушив п. 3 Договору, в якому передбачені підстави відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни.

На курсанта ОСОБА_6 з 10.08.2009 року по 25.906.2012 року МВС України через ОДУВС фактично витрачалися бюджетні кошти.

Згідно з розрахунком вартості утримання курсанта, ОСОБА_6 повинен відшкодувати витрати на суму 37992 грн. 94 коп., які МВС України затратило на його утримання в університеті.

А тому, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь Одеського державного університету Внутрішніх справ витрати за період навчання в сумі 37992 грн. 94 коп. та судовий збір в розмірі 379 грн. 93 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2015року позов Одеського державного університету Внутрішніх справ до ОСОБА_6 задоволено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд установив, що відповідач ОСОБА_6 відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» проходив службу в органах внутрішніх справ України та наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» з 10.08.2009 року по 25.06.2012 року.

В 2009 році відповідач ОСОБА_6 був зарахований курсантом 1-ого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету Внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєнням звання «рядовий міліції», про що свідчить витяг з наказу ОДУВС від 10.08.2009 року № 124 о/с. (а.с. 6)

Відповідно до Указу Президента України №77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи щодо реформування підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та постанови КМУ від 22.08.1996 року № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» 08.09.2009 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Одеській області та ОСОБА_6 був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. (а.с. 8-9)

Відповідно до п. 2.1 Договору Університет зобов'язався:

- забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів,

- забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України,

- щороку інформувати особу про розмір фактичних витрат, пов'язаний з її утриманням,

- після закінчення навчання й отримання відповідної кваліфікації видати особі документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові виплати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами,

- після відрахування особи (закінчення навчання) затвердити розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання.

Відповідно до п. 2.3 Договору ОСОБА_6 зобов'язався:

- виконати в повному обсязі навчальну програму відповідно до фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня,

- сумлінно ставитися до навчання, оволодівати теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, виконувати належним чином та у визначені терміни всі види завдань, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу (п. 2.3.1 Договору),

- у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (п. 2.3.6 Договору).

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом вірно визначено характер спірних правовідносин, надана відповідна правова оцінка з урахуванням належних та допустимих доказів.

Зокрема, висновком службового розслідування за фактом отримання незадовільної оцінки під час складання екзамену з досудового слідства курсантом 3-ого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання молодшим рядовим міліції ОСОБА_6 від 25.06.2012 року встановлено, що рядовий міліції ОСОБА_6 за час навчання зарекомендував себе посередньо, до вивчення навчальних дисциплін ставиться без належної старанності, має дисциплінарне стягнення (наказ ОДУВС № 115 від 12.05.2012 року. 21.06.2012 року під час комісійного складання екзамену з дисципліни «досудового слідства» ОСОБА_6 показав недостатній рівень знань, та відповідно втретє отримав незадовільну оцінку (а.с. 10). (а.с.10-11)

Наказом ректора ОДУВС № 66 о/с від 25.06.2012 року відповідач ОСОБА_6 відрахований з Одеського державного університету внутрішніх справ через невиконання навчального плану та звільнений з органів внутрішніх справ з 25.06.2012 року, кошти, які МВС України затратило на його навчання в університеті, утримати з ОСОБА_6 (а.с. 7)

З огляду на вказане, суд вірно прийшов до висновку про те, що відповідач ОСОБА_6 не виконав умови Договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2., 2.3.6 п. 2.3., а також порушив п. 3 Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладів МВС Україні у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни.

Відповідно до «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313 витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним Управлінням або управлінням МВС та особою.

Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпечення; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Згідно з вищезазначеним нормативно-правовими актами, наказу МВС України від 15.02.2002 року № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції» від 17.11.2001 року № 1515, постанови Кабінету Міністрів України «Про формений одяг працівників міліції» від 14.08.2013 року № 594, постанови Кабінету Міністрів України «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації» від 29.03.2002 року № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації», на курсанта ОСОБА_6 з 10.08.2009 року по 25.06.2012 року МВС України через ОДУВС фактично витрачалися бюджетні кошти.

У відповідно ст. 1 Закону України Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином ОДУВС є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті ОДУВС, затвердженому наказом МВС України від 15 травня 2012 року № 429 також зазначається, що ОДУВС діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. ОДУВС, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обов'язків по договору, здійснювало фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Отже, ОДУВС як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання.

Судом досліджено розрахунок вартості утримання курсанта ОСОБА_6 .

Так, фактичні витрати, пов'язані з утриманням курсанта 3-ого курсу ОСОБА_6 за час навчання його в університеті - по 21.06.2012 року складають 37992 грн. 94 коп.:

- видатки за перший курс 12858 грн. 49 коп.,

- видатки за другий курс 12842 грн. 83 коп.,

- видатки за третій курс 12291 грн. 62 коп., з яких грошове утримання 2929 грн. 64 коп., нарахування на заробітну плату 850 грн. 20 коп., медикаменти та перев'язувальні матеріали 37 грн. 23 коп., продукти харчування 4988 грн. 50 коп., оплата теплопостачання 2272 грн. 89 коп., оплата водопостачання і водовідведення 424 грн. 68 коп., оплата електроенергії 788 грн. 48 коп. (а.с. 12).

Відповідачем не спростовані вказані витрати належними та допустимими доказами.

Посилання ОСОБА_6 на те, що він на 2 та 3 курсі проживав у своїх родичів , а відтак видатки мають бути меншими, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки правовідносини між позивачем та відповідачем носять договірний характер, а тому будь-які зміни повинні погоджуватись сторонами .

ОСОБА_6 не надано будь-яких додаткових угод чи змін до договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ стосовно визначення умов та місця його проживання.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає безпідставним доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, про те, що судом було допущено невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Викладені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, правильності висновків суду не спростовують та на законність рішення суду не впливають.

Суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 307; 308; 314; 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2015 року даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :