Справа № 307/2810/15-ц
У Х В А Л А

про повернення справи

14 грудня 2015 року м. Ужгород

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області Бондаренко Ю.О., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и в :

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, відмовлено. Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Тячівського районного суду від 23 вересня 2015 року - скасовані.

Не погодившись із вказаним рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2015 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання договору дарування житлового будинку недійсним (а.с.2-4).

З матеріалів справи вбачається, що майно передано за договором дарування від 06 січня 2015 року (а.с. 80-81).

У відповідача, за правочином виникло право на спірне майно (а.с.89)

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном також вважаються майнові права. У зв'язку з цим у разі, якщо до суду пред'явлено вимогу про визнання правочину відчуження нерухомого майна недійсним, і в процесі розгляду справи буде встановлено, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння, і виникло у набувача за цим правочином право на спірне майно ( у зв'язку з реєстрацією правочину - ч. 4 ст. 334 ЦК України), то при ухваленні рішення суду слід вирішити питання про стягнення судового збору, виходячи з дійсної вартості спірного нерухомого майна, оскільки передача прав на майно прирівнюється до передачі самого майна, тобто у справі виник майновий спір.

З врахуванням зазначеного, судовий збір у справі має сплачуватись виходячи з дійсної вартості спірного нерухомого майна, яка відповідно до звіту про оцінку вартості будинку становить 147 738 грн. (а.с.117).

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції яка діяла на момент звернення до суду з позовом, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до квитанції за № 14165761 (а.с.1) позивач заплатив тільки 487,20 гривні судового збору.

Таким чином, суду першої інстанції при ухваленні рішення суду слід було вирішити питання про стягнення недоплаченого судового збору, виходячи з дійсної вартості спірного нерухомого майна.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з викладеного, справа підлягає поверненню до Тячівського районного суду Закарпатської області для вирішення питання ухвалення додаткового рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.220, 313 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним повернути до Тячівського районного суду Закарпатської області для вирішення питання ухвалення додаткового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя