Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення, стягнення майнової шкоди за касаційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» на рішення апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року приватне сільськогосподарське підприємство «Маяк» (далі - ПСП «Маяк») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1, та виселити її із вищевказаного житлового приміщення без надання іншого житла, стягнути з відповідача у відшкодування майнової шкоди 104 376 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що згідно договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління від 16 квітня 1999 року будинок АДРЕСА_1 був переданий підприємству в довірче управління та перебуває на його балансі. Вказував, що згідно договору найму житлового приміщення від 1 січня 2008 року № 30, який було укладено між ним та ОСОБА_1, останній було надано спірний будинок у тимчасове користування (найм). У 2009 році відповідач припинила трудові відносини з підприємством і з того часу у спірному житловому будинку не проживає, хоча і запишається зареєстрованою за вказаною адресою. На його думку, ОСОБА_1 втратила право користування спірним будинком на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України та підлягає виселенню. Також зазначав, що відповідач своїми діями привела спірний будинок у непридатний для проживання стан, чим завдала підприємству майнову шкоду у розмірі 104 376 грн.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 16 липня 2014 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_1 із займаного житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалено Валківському РС ГУ ДМС України в Харківській області зняти ОСОБА_1 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПСП «Маяк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив із того, що позивач мав право на укладення договору найму спірного будинку з ОСОБА_1, яка у будинку не проживає без поважних причин понад шість місяців, а тому відповідно до ст.ст. 71 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_337/ed_2014_09_02/pravo1/KD0003.html?pravo=1>,72 ЖК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_354/ed_2014_09_02/pravo1/KD0003.html?pravo=1> є такою, що втратила право користування спірним житлом та підлягає виселенню.

Позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача майнової шкоди є недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що позивач не надав будь - яких належних доказів наявності у нього права на укладення договору найму спірного будинку з відповідачем, а тому його вимоги є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

Проте колегія суддів з такими висновком суду повністю погодитись не може.

Судами установлено, що ОСОБА_1 працювала у колгоспі «ім. ХХІ з'їзду КПРС».

У 1988 році ОСОБА_1 було виділено в користування будинок АДРЕСА_1, в який вона вселилась та зареєструвалась.

У березні 1991 року колгосп «ім. ХХІ з'їзду КПРС» був розподілений на два самостійні суб'єкта - колгосп «Маяк» та колгосп «ім. ХХІ з'їзду КПРС». Правонаступником колгоспу «Маяк» було КСП «Маяк», на балансі якого перебував спірний будинок, а позивач ПСП «Маяк» є правонаступником КСП «Маяк». Правонаступником колгоспу «ім. ХХІ з'їзду КПРС» є ПСП «Мельникове».

На підставі рішення виконавчого комітету Валківської районної ради народних депутатів від 17 вересня 1991 року № 278 право власності на спірний будинок зареєстровано за колгоспом «ім.ХХІ з'їзду КПРС» і у встановленому законом порядку така реєстрація не скасована.

Будинок АДРЕСА_1 був переданий на баланс ПСП «Маяк» на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління від 16 квітня 1999 року.

Між ПСП «Маяк» та ОСОБА_1 1 січня 2008 року було укладено договір найму вищевказаного будинку строком на один рік та передано його у користування останній на підставі акту передачі - приймання, який закінчився 1 січня 2009 року.

Отже, на час розгляду справи, між сторонами договору найму, який би діяв, немає.

Згідно з ч.1 ст. 810 ЦК України <nau://ukr/435-15|st810> за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно до ч.1 ст. 811 ЦК України <nau://ukr/435-15|st811> договір найму житла укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 814 ЦК України <nau://ukr/435-15|st814> у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Проте, згідно зі ст. 204 ЦК України, яка регулює презумпцію правомірності правочину, такий висновок суду є передчасним, оскільки письмовий договір оренди квартири укладений згідно вимог ст. 811 ЦК України, недійсним не визнаний.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, послався на те, що ПСП «Маяк» не мав законних прав на укладення такого договору.

У зв'язку з цим суду слід з'ясувати які норми підлягають застосуванню: норми ЖК України, чи норми ЦК України.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення, в порушення вимог ст. ст. 212- 214, 316 ЦПК України, вищевказаного до уваги не взяв, не врахував, що оскільки будинок перебував на балансі ПСП «Маяк», останній отримав статус наймодавця, та дійшов передчасного висновку про те, що факт перебування спірного будинку на балансі позивача, не свідчить про його право на укладання договору найму спірного будинку. Також суд не звернув уваги на те, що вимога про втрату права користування житлом на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України <nau://ukr/435-15|st405>, передбачає певні умови її застосування, а саме непроживання без поважних причин понад шість місяців, і таких доводів у судовому рішенні не міститься. Крім того, в судовому рішенні відсутні мотиви відмови у задоволенні позову про стягнення майнової шкоди, завданої пошкодження майна.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 - 338, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик