У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, про стягнення боргу, відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між ним та відповідачем 22 липня 2014 року був укладений договір позики на суму 6 000 грн зі строком повернення 15 серпня 2014 року, що підтверджується розпискою. Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача про повернення коштів, проте останній на його звернення не реагує, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до суду. Крім того, вважає, що має право вимагати стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, починаючи з 16 серпня 2014 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу в сумі 6 000 грн та 1 339 грн 28 коп пені.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 пені скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні даної вимоги відмовлено.

Змінено рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 лютого 2015 року в частині стягнення судового збору, зменшено таку суму до 174 грн 18 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої та рішення суду апеляційної інстанцій в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення боргу за договором позики від 22 липня 2014 року, суд першої інстанції виходив з порушення відповідачем положень ст.ст. 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України щодо повернення боргу за даним договором.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені за договором позики від 22 липня 2014 року та відмовляючи в цій частині в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що в договорі від 22 липня 2014 року не передбачено жодної відповідальності у вигляді стягнення пені за порушення зобов'язання. Крім того, не передбачено такого виду відповідальності і у відповідних статтях, що регулюють правовідносини, які виникають з договору позики.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак