Провадження № 2/734/1141/15 Справа № 734/3908/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бузунко О.А.

за участі секретаря Галюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 1,6142 га, з яких: рілля 1,6142 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 258096, розташовану на території Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернувся ОСОБА_1 до Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

В матеріалах справи міститься:

- заява позивача про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог;

- заява за підписом сільського голови Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог;

- заява Відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Чернігівської області за відсутності представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_3 померла 07 листопада 2013 року, згідно копії свідоцтва про смерть І-ЕЛ № 224787. Після померлої ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме вищевказана земельна ділянка.

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, згідно з якою:

-25 квітня 2015 року ОСОБА_4 подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3;

-24 квітня 2015 року ОСОБА_5 подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3;

-24 квітня 2015 року ОСОБА_6 подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3.

Державним нотаріусом ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори Чернігівської області ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, відповідно до якого спадкоємцями земельної ділянки площею 1,6142 га є ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку земельної ділянки видано на імя ОСОБА_6. Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки земельної ділянки не видано.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_4 помер 13 лютого 2015 року, згідно копії свідоцтва про смерть І-БК № 324616. Після померлого ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частина вищевказаної земельної ділянки.

Після смерті ОСОБА_4 восьмою Київською державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у м. Києві була заведена спадкова справа, згідно з якою:

-20 червня 2015 року ОСОБА_8 подала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4;

-20 червня 2015 року ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

04 серпня 2006 року на імя ОСОБА_3 на підставі розпорядження № 145 ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 12 квітня 2006 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 1,61 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 258096.

Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України -" захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав".

При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні ОСОБА_3 на підставі:

- Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 258096, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 1,6142 га, з яких: рілля 1,6142 га (кадастровий номер :07:006:0422).

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 червня 2015 року за земельною ділянкою (кадастровий номер: :07:006:0422) зареєстровані відомості про оренду/суборенду земельної ділянки за ТОВ «Агро-Регіон Козелець» площею 1,6142 га, строком на 10 років; відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на 1/3 частку згаданої вище земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 392, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 60, 174, 197, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 1,6142 га, з яких: рілля 1,6142 га, у межах згідно з планом, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 258096, розташованої на території Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (кадастровий номер :07:006:0422), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 (померлого 13 лютого 2015 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Бузунко