_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7148/15-ц
Провадження № 2/520/3615/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевої О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Одеської міської ради, Київської районної адміністрації, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», третя особа Київська рай адміністрація як орган опіки та піклування про зобов»язання не чинити перешкод у користуванні квартирою.

Встановив:

ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, звернулася до суду з вимогами ухвалити рішення, яким зобов»язати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, не чинити їй ОСОБА_1 та неповнолітньому ОСОБА_4, перешкод у користуванні квартирою №23 будинку 118 по вул.. Левітана в м. Одесі, а саме: житловою кімнатою площею 17,2 кв.м., ванною кімнатою площею 2,9 кв.м., туалетом площею 1,4 кв.м., кухнею площею 8,2 кв.м., коридором площею 9,0 кв.м. та зобов»язати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зняти замок з житлової кімнати площею 17,2 кв.м., стверджуючи, що відповідачі не допускають її та неповнолітнього ОСОБА_4 у це приміщення та чинять перешкоди у користуванні. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позов не визнали.

Представник Одеської міської ради ОСОБА_5 після перерви до судового засідання не з»явився.

Представник КП ЖКС «Вузівський» ОСОБА_6 до суду не з»явився, про час і місце слухання справи сповіщена.

Представник Київської рай адміністрації до суду не з»явився, про час і місце слухання справи сповіщений.

Представники третьої особи Київської рай адміністрації, як орган опіки та піклування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до судового засідання не з»явились, надали заяви про вирішення спору за їх відсутності.

Суд вислухав сторони (представників), вивчив матеріали справи і встановив наступне:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 1997 року по 2010 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. У 2003 році розпорядженням Київської рай адміністрації №619 від 14.05.2003 року ОСОБА_2 на склад сім»ї 3 особи (він, дружина і син) була надана двокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 53,64 кв.м., в тому числі житловою 28,43 кв.м. Після отримання ордеру подружжя разом з сином заселилися до спірної квартири і всі повнолітні члени сім`ї отримали реєстрацію за названою адресою. 08.04.2010 року житлова комісія Одеського прикордонного загону ДПС України прийняла рішення: виділити у постійне користування квартиру АДРЕСА_2 військовослужбовцю ОСОБА_2 на склад сім»ї 3 чоловіка ( він, дружина ОСОБА_9, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3), зі зняттям з квартирного обліку гарнізону. Цим же рішенням військовослужбовцю ОСОБА_9 відмовлено в зарахуванні до списків на отримання житла у м. Одеса тому, що родина забезпечена від Державної прикордонної служби України постійним житлом.

При розгляді справи суд встановив, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 після розірвання шлюбу у 2010 році склались вкрай неприязливі стосунки, але сторони вимушені проживати в двокімнатній квартирі АДРЕСА_3. В квартирі проживають також неповнолітній ОСОБА_4 (після розірвання шлюбу між батьками залишився з матір»ю) і повнолітній ОСОБА_3, який проживає однією сім»єю з батьком.

Позивачка стверджує, що між нею та колишнім чоловіком склались вкрай неприязливі стосунки: ОСОБА_2 зловживав алкогольними напоями, в стані сп»яніння поводив себе агресивно, заподіював їй позивачці- тілесні ушкодження, за що притягувався до адміністративної відповідальності; налаштував проти неї старшого сина ОСОБА_3, створював нестерпні умови для проживання в спільній квартирі: перешкоджають користуватися житловою кімнатою площею 17,2 кв.м. - двері обладнали замком, кімнату закривають на ключ у свою відсутність, ключа позивачці не надали; перекривають воду, знімають крани, закривають двері у туалет або ванну кімнату. У звязку з чим за захистом порушених прав щодо користування квартирою позивачка змушена звернутись до суду. .

Відповідач ОСОБА_2 пояснив суду, що після розірвання шлюбу між ним і позивачкою склались дуже погані стосунки, однак вони змушені проживати разом у спірній квартирі, так як іншого житла не мають. Вирішити питання про розподіл квартири не має можливості, тому як позивачка не надає згоди на приватизацію квартири та не несе витрат за користування комунальними послугами, з цього приводу між сторонами неодноразово виникали сварки. Твердження позивачки, що їй та малолітньому сину чинять перешкоди у користуванні вищезазначеними приміщеннями є надуманими та безпідставними.

При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Ст. 64 ЖК України визначає: члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

У даному випадку суд встановив і сторони визнали, що житловою кімнатою площею 17,2 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 користуються відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2, неповнолітній ОСОБА_4 користується кімнатою в присутності відповідачів і з їхнього дозволу, позивачка ОСОБА_1 доступу до цієї кімнати не має ні в присутності відповідачів ні за їх відсутності двері кімнати зачиняються на замок. Тому вимоги позивачевої сторони в частині зобов»язання відповідачів зняти (демонтувати) замок з дверей житлової кімнати площею 17,2 кв.м. і тим самим усунути позивачам перешкоди у користуванні цією кімнатою є доведеними і підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позовні вимоги в частині зобов»язання відповідачів не чинити перешкод позивачевій сторони у користуванні ванною кімнатою, туалетом, кухнею і коридором в квартирі АДРЕСА_4 є недоведеними і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 і неповнолітньому ОСОБА_4 в користуванні житловою кімнатою площею 17,2 кв.м.в квартирі АДРЕСА_3 шляхом зняття (демонтажу) замка на дверях кімнати.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.