САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5021/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретареві Сєдовій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон» про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування заявлених вимог (з урахуванням уточнень) посилається на те, що 03.08.2012 року з вини ОСОБА_1, який керував автомобілем «КрАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 була скоєна дорожньо-траспортна пригода, в результаті чого був пошкоджений автомобль «Skoda superb» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який належить ОСОБА_4 на праві власності. Вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2012 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб складає 6037,12 грн.

ОСОБА_1 на дату ДТП не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності транспортних засобів. У звязку з чим ОСОБА_4 18.09.2012 року звернувшись до Моторного (транспортного) страхового бюро України здійснило виплату відшкодування в розмірі 5030,93 грн. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 670 грн.

В добровільному порядку на звернення позивача, ОСОБА_1 не відшкодував завдані збитки.

Позивач посилаючись на ст. 1191 ЦК України, ст. 38 п. 2 ч. 1 ЗУ 'Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів' вважає, що має право зворотної вимоги до винної у скоєні ДТП особи ОСОБА_1, щодо стягнення виплаченої ним суми по відшкодуванню заподіяної шкоди.

Суд за клопотанням позивача залучив співвідповідачем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон».

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Дніпробетон», у звязку з чим просить стягнути солідарно з відповідачів на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 5700 грн. 93 коп. та судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 2-4, 49-52).

Представник позивача в судове засідання не зявився надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 20).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснивши суду, що на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах зі співвідповідачем, а також те, що керівництво за місцем роботи змусило його виїхати на вказаному транспортному засобі через не вихід на роботу водія.

Представник відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон» в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали, докази справи, заслухавши учасників судового засідання суд приходить висновку про часткове задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 03.08.2012 року водій ОСОБА_1, який керував автомобілем Краз 6444 д.н. НОМЕР_1, з напівпричепом П.П.26, номерний знак НОМЕР_3, по вул. Артема в районі буд. 22 в м. Дніпропетровську,під час руху не врахував дорожньої обстановки не витримав безпечної дистанції внаслідок чого скоїв зіткнення з трактором ЮМЗ6, державний номер ТОО796АЕ, з напівпричепом ПСЕ-Ф, номерний знак ТОО796АЕ, під керуванням водія ОСОБА_5, після чого трактор відкинуло вперед на стоячий автомобіль Шкода Суперб, д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності та визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2012 року (а.с. 5).

Як встановлено судом розмір заподіяної шкоди в результаті ДТП згідно звіту автотоварознавчого дослідження з визначення вартості в результаті ушкодження транспортного засобу від 20.08.2012 року складає 6037,12 грн., який виконано аварійним комісаром ОСОБА_6 (а.с. 7).

На час скоєння ДТП ОСОБА_1 не мав договору обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників транспортних засобів, а водій автомобіля НОМЕР_4 мав такий договір, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності зі ст. 22 ЗУ 'Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів' МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду , яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.

18.09.2012 року ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ з завою про сплату страхового відшкодування (а.с. 6).

14.11.2012 року згідно наказу МТСБУ, платіжного доручення №1/1-18338 позивач МТСБУ перерахував ОСОБА_4, суму заподіяної шкоди без ПДВ -5030,93 грн. (а.с. 8, 9).

У відповідності зі ст. 1191 ЦК України, особа , яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, чого вимагає позивач.

Згідно п. 2. 1. ст. 38 п. 2., ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно правову відповідальність.

Судом встановлено, що на час скоєння ДТП ОСОБА_1 не був власником даного транспортного засобу, перебував у трудових відносинах з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон», що підтверджується договором про виконання разової роботи № 21 від 18.07.2012 року та додатковою угодою до нього від 01.11.2012 року та поясненнями самого ОСОБА_1

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, отже в даному випадку відшкодовувати понесені позивачем страхові витрати зобов'язане ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон».

При цьому суд, також взяв до уваги те, що ні власник Краз 6444 д.н. НОМЕР_1, ні водій ОСОБА_1 не застрахували свою цивільно - правовому відповідальність, та доказів протилежного суду не надано.

Однак, суд не може погодитись з вимогою позивача щодо стягнення на їх користь витрат на аварійного комісара в розмірі 670,00 грн., оскільки така вимога не підтверджена жодними належними доказами.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне стягнути виплачені страхові виплати у розмірі 5030, 93 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. тільки з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон», а тому в частині позовних вимог пред'явлених до ОСОБА_1, виходячи з вищевказаного слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 10, 11, 60, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1172, 1191 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон» на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу грошові кошти в розмірі понесених витрат у сумі 5030 (пять тисяч тридцять) гривень 93 копійки, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 243,60 гривень

В частині позовних вимог до ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Самарський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: В.В. Малихіна