Справа 635/1709/15-ц
Провадження 2/635/1307/2015
06 липня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя Бобко Т.В.,
секретар судового засідання Щербак Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Харківського регіонального відділення до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст.122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У зазначеному кредитному договорі та Додаткової угоди №1 визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Зі змісту зазначеного кредитного договору та Додаткової угоди №1 до нього вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з графіком повернення кредиту та визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки, в якому відповідач також поставив свій підпис.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі.
Згідно п. 11 кредитного договору заборгованість за кредитною лінією, проценти за користування нею та штрафи, власник рахунку сплачує за рахунок коштів, що надходять на його картковий рахунок, відкритий в АТ «Брокбізнесбанк» як заробітна плата та інші виплати та надходження.
У відповідності до п. 6 кредитного договору проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком у валюті рахунку, починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів.
Згідно до п. 7 кредитного договору власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 1046 ЦК України встановлено право позикодавця на отримання від позичальника процентів від суми позики. Статтею 1049 ЦК У країни також передбачено обов'язок позичальника повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленому кредитним договором.
Згідно п.19 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів, штрафу, а також вимагати відшкодування збитків банку у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.
У відповідності до п. 14 кредитного договору у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією а також інших платежів власник рахунку сплачує банку штраф за кожен факт такого порушення у розмірі 100 гривень.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, відповідачу станом на 28 січня 2015 року були також нараховані: неустойка за прострочення сплати кредиту 2800 гривень, неустойка за прострочення сплати процентів 7100 гривень, сума індексу інфляції простроченої заборгованості за кредитом 472,13 гривень, сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 425,36 гривень, 3% річних за неправомірне користування чужими коштами (заборгованість по кредиту) 66,35 гривень та 3% річних за неправомірне користування чужими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) 60,70 гривень.
Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача ОСОБА_3 від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст.. 617 ЦК України.
Згідно п.3.2 Рішення Конституційного суду України від 11.07.2013 року №7-рп/2013, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
З огляду на приписи ч. ст.. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.
З огляду на наведене, з урахуванням обставин справи, що мають істотне значення, суд вважає за можливе, застосувавши ст..ст. 549, ч.3 ст.551 ЦК України, зменшити розмір неустойки, а саме стягнути неустойку за прострочення сплати кредиту в розмірі 1400,00 грн. та неустойку за прострочення сплати процентів у розмірі 3200,00 грн
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
На час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.
Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд стягує судовий збір з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 610, 611, 617, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 79, 88, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-
Позов Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Харківського регіонального відділення до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: