ЄУН № 389/1909/5-ц
Провадження № 2/389/414/15
РІШЕННЯ

Іменем України

17 липня 2015 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді Берднікової Г.В.

при секретарі Красіловській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

Встановив:

Позивач 02.06.2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у звязку з продовженням навчання на денному відділенні Черкаського національного університету ім. Б. Хмельницького по 30.06.2018 року на контрактній формі навчання, уточнивши вимоги якого просила стягнути аліменти з батька в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до закінчення нею навчання.

В судовому засіданні позивач відзначила, що вартість навчання за один учбовий рік складає 11 500 грн., також вона несе витрати на гуртожиток, вартість за проживання в якому за минулий навчальний рік склала 2500 грн., а за наступний рік вартість проживання вже складатиме 4000 грн. Утримання отримує лише від матері, з батьком не спілкуються, також допомагають батьки матері. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 650 грн. щомісячно до закінчення навчання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача мати позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі 650 грн. щомісячно. Вказала, що тяжко працює, навчання дуже вартісне, батько (відповідач) до повноліття дитини сплачував аліменти у розмірі ? частини доходу, що складало десь 300-400 грн., що було недостатнім. Вона за допомогою власних батьків оплатила вартість навчання за перший рік навчання, сплатила за гуртожиток, придбала дитині ноутбук для навчання і звісно несе й інші витрати на її утримання.

Представник відповідача позов визнала частково. Вказала, що відповідач раніше здійснював підприємницьку діяльність, регулярно сплачував аліменти на утримання дитини до її повноліття. На даний час підприємницьку діяльність не здійснює у звязку з її припиненням з 30.01.2015 року. З того часу має нерегулярний мінливий дохід, перебивається випадковими підробітками, при цьому несе і комунальні витрати, і витрати на їжу та ліки. Близько двох років перебуває на «Д» обліку у ЛОР-відділенні Знамянської ЦРЛ, змушений регулярно проходити відповідне лікування. Крім того, з донькою не спілкуються, а тому він не приймав участі в обговоренні при вирішенні питання про її вступ саме до Черкаського національного університету, в якому занадто велика вартість навчання у порівнянні з іншими навчальними закладами, що здійснюють підготовку за аналогічними спеціальностями. Відтак, представник відповідача просив визначити розмір аліментів у сумі 200 грн. щомісячно до закінчення ОСОБА_1 навчання.

Заслухавши пояснення присутніх осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шлюб між якими розірвано у 1998 році, після чого дівчина залишилась проживати з матірю. Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до її повноліття.

ОСОБА_1 є студенткою Черкаського національного університету імені ОСОБА_4 за напрямом підготовки «Початкова освіта» з 01.09.2014 року. Навчається не денному відділенні на контрактній основі. Термін навчання становить 4 роки до 30.06.2018 року. Згідно договору № 437/14 від 29.08.2014 року загальна вартість навчання складає 46 130 грн., що шляхом поділу на 4 роки дорівнює 11 532,50 грн. за один навчальний рік; оплата здійснюється посеместрово.

Мати ОСОБА_2 працює контролером у Знамянському УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз», середньомісячна заробітна плата визначена шляхом поділу сумарного доходу за шість останніх місяців на шість і складає 1862,38 грн.

Батько ОСОБА_3 припинив підприємницьку діяльність з 30.01.2015 року, на даний час офіційно не працює, як відзначає стабільного заробітку не має. Водночас, і інших дітей не має, є особою працездатного віку. Згідно довідки Знамянської ЦРЛ від 03.07.2015 року ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку у ЛОР лікаря поліклініки та на стаціонарному лікуванні в ЛОР відділенні з 27.06.2015 року по теперішній час з діагнозом хронічний неврит слухового нерву справа. Розмір витрат, які відповідач несе на лікування у звязку з наявним у нього захворюванням, у судовому засіданні не встановлено. Слід зазначити, що у віці відповідача більшість людей вже має ряд тих чи інших набутих хронічних захворювань, вказане захворювання не позбавляє його можливості влаштуватись на роботу, тим самим покращивши власне матеріальне становище.

У судовому засіданні зясовано, що окрім витрат, повязаних з оплатою за навчання, позивач несе витрати по оплаті за проживання у гуртожитку, зокрема в минулому році така оплата склала 2500 грн.

Таким чином судом встановлено, що позивач у звязку з продовженням нею навчання у вищому навчальному закладі на денному відділенні на контрактній основі в місті, де немає власного житла, потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків.

Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку,сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (ст.199 СК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв'язку з навчанням.

Як вже відзначалось вище відповідач не працює, має мінливий і нерегулярний дохід, а тому надавати доньці матеріальну допомогу достатньою мірою він на сьогоднішній день можливості не має.

При цьому, суд враховує, що він є особою працездатного віку, більше на утриманні осіб не має, наявність у нього інших особливих проблем матеріального характеру судом не встановлено; кожен з батьків має рівні обовязки щодо дитини; а тому суд вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача у сумі, що складатиме принаймні 300 грн. (приблизно ? від прожиткового мінімуму) щомісячно до закінчення ОСОБА_1 навчання, що звичайно не буде в достатній мірі справедливим по відношенню до другого з батьків. Але ж, враховуючи, що навчальний заклад, в якому навчається ОСОБА_1, було обрано нею разом із матірю без врахування думки батька з цього приводу, то при виборі їм доцільно було б враховувати наявний у них рівень матеріального забезпечення, а також і той ризик, що батько можливо не матиме змоги надавати матеріальну допомогу у відповідному розмірі, і тягар по сплаті послуг за навчання їм прийдеться нести без достатньої батьківської підтримки. При цьому, ніхто не заперечує права ОСОБА_1 отримати освіту належного рівня.

А тому суд звертає увагу сторін, що ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив :

ОСОБА_5 Сергіївни задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у звязку з продовженням навчання на її ж утримання у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 02.06.2015 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, тобто до 30.06.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Роз'яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова