АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, Мельникова Дениса Олександровича, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Служба у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання проведених електронних торгів такими, що не відбулися, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів;

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_5

на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16 вересня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 16.09.2015 року ОСОБА_3 в задоволенні позову до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, Мельникова Дениса Олександровича про визнання проведених електронних торгів такими, що не відбулися, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5, діючи в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на незаконність, необґрунтованість ухваленого судом рішення, невідповідність висновку суду дійсним обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначає, що в рішенні суду вказано про те, що представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Разом з тим, суд не вказав на позицію, яку займає дана третя особа щодо предмету спору. А Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Судом також допущено процесуальне порушення в частині допиту в якості свідка лише ОСОБА_3, проте не допитано заявленого в клопотанні державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Данилюка Р.В. Також, протокольною ухвалою від 17.04.2015 року задоволено клопотання представника позивача про витребування матеріалів виконавчого провадження. Проте, дані матеріали суду не надано, а справу розглянуто за їх відсутності. Таким чином, суд порушив принцип змагальності та не витребував докази, які необхідно було для забезпечення змагальності процесу та забезпечення допустимих доказів по справі. Апелянт вважає, що суд першої інстанції ухвалив упереджене рішення, не витребувавши належних доказів у Відповідачів, не звернувши належної уваги на значущість цих документів задля законного вирішення спору, та звинувативши у їх відсутності Позивача.

У Тимчасовому положенні про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна містяться лише норми визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися. Відповідачем 1 порушені вимоги Закону України «Про іпотеку» щодо публікації в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів, а також підтвердження публікації на веб сайті, що порушує права позивача, як власника реалізованого майна, щодо кількості учасників торгів та запропонованої ними ціни лоту, і про це в рішенні нічого не зазначено.

В матеріалах справи немає жодного доказу того, що Відповідач-1 направляв інформацію, у відповідності з нормами Тимчасового порядку, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Однією із підстав визнання прилюдних торгів недійсними є порушення безпосередньо порядку проведення прилюдних торгів, зокрема, проведення торгів за наявності одного покупця, визначення переможцем учасника, який не запропонував найвищу ціну тощо відноситься до підстав визнання прилюдних торгів недійсними, оскільки є грубим порушенням законодавства й суттєво впливають на результати проведених торгів. Проте, як було зазначено вище, Позивач, який був власником Ѕ спірної квартири, була позбавлена можливості прийняти участь у проведенні прилюдних торгах через неповідомлення її про час і місце проведення цих торгів. Крім того, в порушення ст.45 Закону України «Про іпотеку» Протокол прилюдних торгів не надсилався боржникові протягом 5 днів з дня його підписання. Протокол направлено 03 лютого 2015 року, тобто через 10 днів після його оформлення.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, щодо посилання позивача на продаж квартири за заниженою ціною, суду не надано нею жодних доказів невідповідності вартості квартири, визначеної суб'єктом оціночної діяльності. Адже ще 22 жовтня 2014 року до ВДВС подано заперечення проти результатів оцінки (висновку та звіту з незалежної оцінки майна) квартири АДРЕСА_1 та призначення рецензування звіту про оцінку майна. Позивач просив призначити рецензування звіту та висновку з незалежної оцінки майна від 30 вересня 2014 року, складеного оцінювачем ОСОБА_7 який працює в складі суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ «Українська експертна група» щодо визначення ринкової (дійсної) вартості нерухомого майна - двокімнатної квартири № 114, загальною площею - 55,4 кв. м., що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Однак, це право не було надано Позивачу.

Крім того, судом не враховано, що син позивача ОСОБА_10 має статус учасника бойових дій (АТО) і позивачка ОСОБА_3 є інвалідом другої групи, а тому мають пільги на першочергове забезпечення жилою площею як особи, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Також, на електронних торгах 23.01.2015 року реалізовано Ѕ частина об'єкта нерухомості при тому, що друга частина належить на праві сумісної власності ОСОБА_10. Проте, судом не враховано правову позицію Верховного Суду України про те, що якщо лот (об'єкт) що продається через прилюдні торги не є окремим об'єктом (на нього не має окремих документів про право власності), то такий об'єкт не може продаватись через прилюдні торги.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 підтримав подану апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, викладені в ній. Представники відповідачів ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Відділу ДВС Деснянського РУЮ у м.Києві, відповідач Мельников Д.О., представники третіх осіб: ПАТ «Державний ощадний банк України», Служби у справах дітей Деснянської РДА в м.Києві в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в заяві від 02.12.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності.

Інші особи, які беруть участь у розгляді даної справи причини неявки суду не повідомили. За таких обставин, колегія суддів розцінила їх як неповажні та дійшла висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Головного державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва Данилюка Р.В. перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва про звернення стягнення заборгованості за договором, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_11 в сумі 563 729 грн. 59 коп. на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_10 та ОСОБА_3

16.10.2013 року Головним державним виконавцем Данилюк Р.В. винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено ТОВ «Українська експертна група» в особі ОСОБА_7

23.01.2015 року ДП «Інформаційний центр» міністерства юстиції України проведено електронні торги з реалізації 1/2 частини квартири АДРЕСА_3, що належала на праві власності ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності передбачених законом підстав для задоволення заявлених ОСОБА_3 позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, у березні 2015 року представник ОСОБА_12 - ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати недійсними електронні торги від 23 січня 2015 року та визнати недійсним протокол № 43741 проведення електронних торгів по реалізації Ѕ частини двокімнатної квартири АДРЕСА_4.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві та державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України будучи приватними структурами не можуть виконувати функції як орган державної влади, а тому всі їх дії щодо реалізації майна боржника є протиправними. Так само стверджував, що ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві не призначив рецензування звіту та висновку з незалежної оцінки майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_4 від 03 лютого 2014 року. До того ж представник позивача послався на порушення, на його думку, встановлених законодавством правил проведення прилюдних торгів, визначених Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, а саме не повідомлення організатором про дату, час та місце проведення торгів; проведення торгів за наявності одного покупця; реалізація на торгах Ѕ частини об'єкта нерухомості та проживання в квартирі малолітньої дитини.

Відповідно до положень ст.ст. 10 та 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Як установлено Деснянським районним судом м. Києва, державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» уповноважене на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Таким чином, «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України є Державним підприємством, уповноваженим на проведення електронних торгів, а тому посилання позивача на те, що торги проведено приватною структурою є надуманими та не доведеними.

Разом із тим судом вірно не прийнято у якості доказу твердження позивача, зокрема, стосовно не призначення державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві рецензування звіту про оцінку квартири та зазначено, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Указане узгоджується з правовою позицією судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 24 жовтня 2012 року по справі № 6-116цс12.

Окрім цього, суд першої інстанції вірно вважав необґрунтованим посилання позивача на порушення під час підготовки та проведення прилюдних торгів вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів у частині не розміщення в засобах масової інформації оголошення про їх проведення, а також проведення електронних торгів за наявності одного покупця, оскільки зазначене спірне майно було реалізовано у порядку виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5 розділу III Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку». Організатор зобов'язаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація.

Приписами ст. 45 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що Прилюдні торги проводяться прозоро. Організатор прилюдних торгів забезпечує кожного учасника прилюдних торгів правилами проведення прилюдних торгів до їх початку. Прилюдні торги проводяться принаймні за умови присутності одного учасника. У разі участі у прилюдних торгах одного покупця майно може бути придбане ним за початковою ціною.

Вимоги п. 5 розділу III Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, стосовно здійснення публікації про реалізацію предмета іпотеки в 2-х друкованих засобах масової інформації, - ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України виконано в повному обсязі, що підтверджується копіями газет, які були долучені відповідачем до заперечення від 16 квітня 2015 року (т.1 а.с. 52-53).

На адресу позивача ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було направлено повідомлення про проведення електронних торгів від 25 грудня 2014 року № 01-03/2015, що підтверджується матеріалами справи (т.1 а.с. 51).

Разом із тим суд правомірно визнав необґрунтованими посилання позивача, як на підставу визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, на неможливість реалізації Ѕ частини об'єкта нерухомості (квартири) на електронних торгах, оскільки з торгів продається ідеальна частина майна, а співвласники після придбання частини квартири з торгів можуть виділити свої частки в натурі після проведення останніх та набуття права власності на квартиру.

До того ж, зазначена обставина була встановлення під час розгляду Деснянським районним судом м. Києва справи про звернення стягнення на предмет іпотеки про що було ухвалено рішення та видано виконавчий лист № 2-2907 від 17 жовтня 2012 року. Тобто, зазначений факт не підлягає повторному доведенню (преюдиційність рішення суду).

Так само слід зазначити, що проживання в іпотечному майні малолітнього онука позивачки не є перешкодою для реалізації цього майна у порядку виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Слід звернути увагу і на те, що у раніше зазначеній постанові від 24 жовтня 2012 року по справі № 6-116цс12 Верховний Суд України звернув увагу на те, що при вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно встановлювати такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду та не свідчать про ухвалення судом першої інстанції незаконного рішення .

Зважаючи на викладене, а також на те, що позивачем не доведено правових підстав для визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, а також те, що порушення, на думку позивача, при проведенні прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, привели до порушення його прав як боржника, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню є вірним та таким, що відповідає вимогам закону та наявним в матеріалах справи доказам.

Отже, твердження апелянта про незаконність, необґрунтованість ухваленого судом рішення, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: