Справа № 362/2760/13 Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г. М.
Провадження № 22-ц/780/3154/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 07.12.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка А.С.,

При секретарі - Говорун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області з зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, як боржника за кредитним договором № 28808С172 від 21 серпня 2008 року, та ОСОБА_3, як поручителя за договором поруки № 28808Р16 від 21 серпня 2008 року, укладеного в забезпечення кредитного договору, заборгованість, що виникла в звязку із неналежним виконанням боржником взятих на себе зобовязань, яка, станом на 16 квітня 2013 року становить 613 529,47 доларів США та 199 392, 25 грн.

Так як позичальник та поручитель умови кредитного договору не виконують, 21 січня 2015 року представник позивача подав в судовому засіданні заяву про збільшення позовних вимог та просив суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором, що станом на 21 січня 2015 року становить заборгованість за кредитним договором від 21 серпня 2008 року № 28808С172 в розмірі 671 873 доларів США 67 центів, що складається: з заборгованості за основним боргом в сумі 572575,83 доларів США, заборгованості за процентами в розмірі 99 297,84 доларів США, та 2 175 934 грн. 15 коп., що складається: з 224 030,29 грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами, 1 951 903,86 грн. пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом, а також сплачений судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп., а всього: 671 873 доларів США 67 центів та 2 179 588 грн. 15 коп.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просило, скасувати заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року в частині відмови в солідарному стягненні заборгованості за кредитним договором, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог. Зазначило, що висновки суду першої інстанції, які викладені в заочному рішенні Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року є необґрунтованими з неповним встановленням обставин, що мають значення для справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 28808С172, з умовами якого, позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру виконання, банк надав кредитні кошти у розмірі 670 000,00 доларів США із кінцевою датою погашення та сплати процентів і комісійних по ньому - 15 серпня 2033 року для придбання земельної ділянки та домоволодіння за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, пров. Табачний, 3.

Згідно п. 2.2.1 договору, процентна ставка за користування кредитом становить LIBOR (12m)+9,54 % .

Відповідно до пунктів 2.1, 2.4.1 договору, ОСОБА_2 зобовязався погашати кредит на рахунок позичальника у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених Графіком погашення кредиту за договором, (далі Графік), що є обовязковими для виконання позичальником.

Згідно Графіку, дата або період здійснення платежів визначено щомісячно, з 01 до 15 числа поточного місяця починаючи з 01 до 15 вересня 2008 року до 15 серпня 2033 року.

Відповідно до п. 2.4.2 договору, за порушення термінів повернення кредиту або внесення відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, Національного банку України, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь час прострочення.

30 січня 2009 року та 01 квітня 2009 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 укладено додаткові угоди № 1 та № 2 з додатком № 1 до договору «Графік погашення кредиту за договором», згідно яких, погашення кредиту здійснюється щомісячно.

08 травня 2009 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 3 з додатком № 1 до договору «Графік погашення кредиту за договором», згідно якого, погашення кредиту здійснюється щомісячно.

За додатковою угодою № 5 від 27 січня 2010 року змінено процентну ставку, розмір якої закріплено додатковими угодами № 6 від 19 березня 2010 року, №7 від 24 червня 2010 року, № 8 від 24 грудня 2010 року, № 9 від 31 січня 2011 року, № 10 від 25 березня 2011 року.

25 квітня 2012 року додатковою угодою № 11 банк переніс позичальнику прострочену заборгованість по сплаті основного боргу за кредитом та сплаті процентів на період з квітня 2012 року до березня 2013 року.

Додатковою угодою № 12 від 07 травня 2012 року збільшено проценти за користування кредитом, розмір яких визначений в п. 1 угоди.

21 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3, як поручителем, в забезпечення кредитного договору, укладено договір поруки № 28808Р16.

25 березня 2011 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1, за п. 5 якої, поручитель надала кредитору та позичальнику згоду на внесення ними будь-яких змін та/або доповнень до кредитного договору (угоди), у тому числі зміни змісту зобовязань, внаслідок чого, може збільшитися обсяг відповідальності поручителя, без отримання додаткової згоди поручителя на внесення таких змін та доповнень. Поручитель підтверджує, що після внесення змін та/або доповнень до договору, порука залишатиметься чинною.

Додатковими угодами № 2 та № 3, ОСОБА_3 підтвердила свою обізнаність із додатковими угодами укладеними між кредитором та позичальником.

Відповідно до розрахунку по кредитному договору, загальна заборгованість по кредитному договору станом на 16 квітня 2013 року, складає 613 529,47 доларів США та 199 392, 25 грн. При цьому, позичальником здійснено погашення кредиту лише 28 листопада 2011 року, а 26 травня 2012 року заборгованість було реструктуризовано на період з квітня 2012 року до березня 2013 року.

Вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом 60 календарних днів, надсилалися банком, починаючи з 28 вересня 2012 року.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 21 січня 2015 року, за період починаючи з 27 квітня 2011 року позичальником здійснено погашення кредиту лише 28 листопада 2011 року та 28 серпня 2013 року частково погашено суму простроченого основного боргу за рахунок продажу одного з предметів забезпечення за кредитом.

Тобто, судом достовірно встановлено, що в укладеному кредитному договорі визначені чіткі щомісячні умови виконання сторонами взятих на себе зобовязань, які банківською установою виконані в повному обсязі, а відповідачі взяті на себе зобовязання не виконують.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

В ч. ч. 1-2 ст. 554 ЦК України вказано, що у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З зазначеного вбачається, що банк надав позичальнику 60 денний строк для погашення заборгованості за кредитним договором, після спливу якого, зобовязання позичальника щодо здійснення дострокового погашення заборгованості за кредитним договором вважається простроченим.

Враховуючи недотримання позичальником та поручителем вимог про повернення останніх 03 листопада 2012 року та 12 грудня 2012 року на адресу позивача з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» у позивача почався відлік 60 денного строку, передбаченого у вимогах, з дати такого повернення.

Колегія суддів вважає, що недотримання відповідачами вищезазначених вимог, обумовлено ігноруванням останніми можливості отримання таких вимог про дострокове погашення заборгованості у відділення поштового звязку.

За правилами ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З зазначеного вбачається, що сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання припиняє поруку за умови, якщо кредитор протягом цього строку не звернувся з вимогою до поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся в Васильківський міськрайонний суд Київської області із вказаною позовною заявою 25 квітня 2013 року. Тобто в межах шести місячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачем подано позов до Васильківського міськрайонного суду Київської області з дотриманням вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України та в межах шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що Васильківський міськрайонний суд Київської області дійшов до помилкового висновку про відмову банку в задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, тому, апеляційну скаргу ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» необхідно задовольнити частково, а заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія

суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» задовольнити частково.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Віталіївнина на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» заборгованість за кредитним договором від 21 серпня 2008 року № 28808С172 у сумі 671 873.67 (шістсот сімдесят одна тисяча вісімсот сімдесят три, 67) доларів США, (що за курсом НБУ станом на 21 січня 2015 років = 15 772 208 гривень за 1 долар США і складає 10 596 931, 28 гривень) та 2 175 934,15 (два мільйони сто сімдесят п»ять тисяч девятсот тридцять чотири, 15) гривень, що складається з 72 575,83 доларів США заборгованість за кредитним договором (основна заборгованість), 99 297,84 доларів США заборгованість за процентами, 224 030,29 гривень пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами, 1 951 903,86 гривень пені нарахованої на прострочену заборгованість за кредитним договором (основним боргом).

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» судовий збір з кожного по 2 740,50 гриіень.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: