16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Судді: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.
секретар: Архіпова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -
У квітні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2007 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2007 року та постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції в порушення вимог цивільного процесуального законодавства не залучено її до участі у справі в якості третьої особи, не дослідивши боргових зобов'язань позивача та відповідача, в той час як ОСОБА_1 є власницею спірної квартири.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, представників ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які з'явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, щоз 14.12.1996 по 26.05.2006 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Справа 2-3897/2007
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13743/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шостак О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
20.12.2005 року за договором купівлі-продажу квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали квартиру АДРЕСА_1, тобто під час перебування у шлюбі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.03.2010 ОСОБА_3 та дочку сторін ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, оголошено померлими.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2012 за ОСОБА_5 визнано право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, оскільки спірна квартира була придбана у період перебування у зареєстрованому шлюбі, при цьому, на момент ухваленні оскаржуваного рішення суду ОСОБА_3 не була визнана померлою.

Відповідно до ст. ст. 57, 60, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Доводи апеляційної скарги про те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір позики з посиланням на рішення постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Київський кліринговий дім» та на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки в матеріалах справи відсутні як договір позики, на який посилався представник ОСОБА_1 в судовому засіданні, так зазначені рішення третейського суду та ухвала Якимівського районного суду Запорізької області.

При цьому, в заставі спірна квартира не перебуває, що сторонами не заперечувалося.

Разом з тим, безпідставними є посилання апелянта на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області, оскільки зазначена ухвала суду була постановлена 06.03.2009, в той час як оскаржуване рішення ухвалено 11.07.2007, тобто на час ухвалення оскаржуваного рішення права ОСОБА_1 жодним чином не були порушені.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, висновки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні такими доводами апеляційної скарги не спростовані.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: