УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Ситнік О.М.,
розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на бездіяльність державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Ходос Д.С., за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ «ПівнГЗК» звернулося до суду із вказаною вище скаргою, посилаючись на те, що на виконанні в Тернівському відділі державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 408/4963/12 про стягнення з ПАТ «ПівнГЗК» на користь ОСОБА_8 моральної шкоди у розмірі 18 000,00 грн.

На виконання рішення суду 19 червня 2013 року ПАТ «ПівнГЗК» перераховано на рахунок ОСОБА_8 - 15 169,40 грн (як оплата моральної шкоди), на рахунок Управління державної казначейської служби України в Тернівському районі м. Кривого Рогу - 2 830,60 грн - в якості податку на доходи фізичних осіб із загальної суми заборгованості.

ПАТ «ПівнГЗК» вважає, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, виконано у повному обсязі, тому державний виконавець зобов'язаний був закрити виконавче провадження у зв'язку з фактичним його виконанням.

У зв'язку із викладеним, скаржник просив визнати бездіяльність державного виконавця Ходоса Д.С., що полягає у не вчиненні належних дій для закінчення виконавчого провадження неправомірними, та зобов'язати державного виконавця Тернівського ВДВС КМУЮ вчинити дії - закінчити виконавче провадження, про що винести відповідну постанову.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2014 року у задоволенні скарги ПАТ «ПівнГЗК» відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2014 року судове рішення суду першої інстанції скасовано. Скаргу ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на дії державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Ходос Д.С. задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Ходос Д.С., щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/408/1873/12 від 11 вересня 2012 року.

Зобов'язано державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Ходос Д.С. вчинити дії по закінченню виконавчого провадження за виконавчим листом №2/408/1873/12 від 11 вересня 2012 року, про що винести постанову.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем правомірно відмовлено у закінченні виконавчого провадження, оскільки ПАТ «ПівнГЗК» не в повному обсязі виконало рішення суду в частині сплати ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 18 000,00 грн.

Задовольняючи скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ПАТ «ПівнГЗК» у повному обсязі виконав рішення суду щодо стягнення на користь ОСОБА_8 18 000,00 грн, виконавши одночасно свої зобов'язання податкового агента та утримавши з суми стягнення ПДФО, перерахувавши цю суму до бюджету у розмірі 2 830,60 грн виходячи з того, що в рішенні апеляційного суду від 05 грудня 2012 року не зазначено, що суми моральної шкоди визначені без урахування обов'язкових платежів.

Проте, повністю погодитися із такими висновками суду апеляційної інстанції не можна, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_8 до ПАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «ПівнГЗК» на користь ОСОБА_8 22 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року, зазначене рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «Північний ГЗК» на користь ОСОБА_8 та зменшено розмір моральної шкоди до 18 000,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою державного виконавця ВП № 36133858 від 23 січня 2013 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2/408/1873/12, виданого на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року.

ПАТ «ПівнГЗК» на виконання рішення суду сплатило 18 000,00 грн, а саме: на рахунок ОСОБА_8 - 15 169,40 грн - оплати моральної шкоди та на рахунок Управління державної казначейської служби України в Тернівському районі м. Кривого Рогу - 2 830,60 грн - в якості податку на доходи фізичних осіб із загальної суми заборгованості (як податковий агент).

11 березня 2014 року ПАТ «ПівнГЗК» звернулося до Тернівського ВДВС КМУЮ із заявою про закінчення виконавчого провадження.

Листом від 12 березня 2014 року в.о. начальника Тернівського ВДВС КМУЮ Ходос Д.С. надано відповідь, що відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року суд вирішив стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 18 000,00 грн не зазначаючи при цьому проведення з цієї суми відрахувань з податків та обов'язкових платежів. Оскільки боржником на виконання рішення суду сплачено лише 15 169,40 грн, державний виконавець не вбачає підстав для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов'язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи.

Згідно із пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платник податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю.

Разом з тим, апеляційний суд на вказане уваги не звернув, не врахував, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року на користь ОСОБА_8 було стягнуто моральну шкоду у зв'язку із ушкодженням здоров'я та стійкою втратою працездатності, а тому стягнута сума не є об'єктом оподаткування доходу платника податку.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про задоволення скарги ПАТ «ПівнГЗК» не можна визнати обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав вірну оцінку всім зібраним у справі доказам та з урахуванням указаних норм матеріального права дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, із залишенням в силі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2014 року з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2014 року скасувати та залишити в силі ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова
О.М. Ситнік