22-ц/775/1288/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Скрипниченко Т.І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого Попової С.А.,

суддів Ігнатоля Т.Г., Кочегарової Л.М.,

за участю секретаря Герасимової Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування наказу та поновлення на службі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ГУ МВС України в Донецькій області про скасування пункту 1 наказу ГУ МВС України в Донецькій області № 2149 від 05.10.2015р., яким його було звільнено з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Приморського РВ Маріупольського ГУ МВС України в Донецькій області, та поновлення на службі в органах внутрішніх справ, посилаючись на незаконність і необґрунтованість винесеного щодо нього рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 листопада 2015 року у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ГУ МВС України в Донецькій області про скасування наказу та поновлення на службі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2, який підтримав доводи скарги, розглянувши справу відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутність повідомленого про дату і час розгляду справи представника відповідача - ГУ МВС України в Донецькій області, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України і виходив з того, що спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, оскільки віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

З такими висновками суду не можна не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 за змістом позовної заяви, реалізуючи свої трудові права, прагне відновлення на посаді в органі державної влади, яку він обіймав, перебуваючи до звільнення на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Приморського РВ Маріупольського ГУ МВС України в Донецькій області і маючи спеціальне звання - капітан міліції.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 21 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.213р. № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Тож, з огляду на наведені норми закону, як правильно визначився суд першої інстанції, спір не має розглядатись за правилами цивільного судочинства, бо підсудність позову з приводу звільнення ОСОБА_2 з публічної служби регламентується нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на виникнення у справі відносин, що випливають з проходження позивачем публічної служби і його звільнення, що врегульовано спеціальним законом - Законом України "Про міліцію" і ухваленими на його базі підзаконними урядовими нормативно-правовими актами, беручи до уваги обмеження у ч. 1 ст. 15 ЦПК України, справа не підлягає розглядові в порядку цивільного судочинства, як вірно визначився суд, а має вирішуватись за правилами адміністративного судочинства. Позов в цьому випадку має бути поданий до компетентного суду за правилами підсудності, визначеної Кодексом адміністративного судочинства України (ст.ст. 18-20).

Посилання в апеляційній скарзі позивача на його намір уточнити в ході розгляду справи позов і вимагати невиплачених коштів на відрядження не впливає на правильність висновків суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга за необґрунтованістю доводів, підлягає відхиленню, а ухвала суду, як така, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.А. Попова

Судді Т.І. Ігнатоля

ОСОБА_3