Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.

При секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилою площею, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, яку уточнила та в якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1, яка на праві власності належить їй на підставі Свідоцтва про право власності від 01 липня 2010 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради.

В обґрунтування свого позову, вона посилалася на те, що відповідач доводиться їй сином. який до 2004 року являвся членом її сімї. В 2004 році відповідач одружився, добровільно забрав усі належні йому речі і перейшов на постійне місце проживання до своєї дружини, в квартиру №39, будинку №24 «а» по вулиці Жоліо Кюрі у м. Одесі, де проживає по теперішній час. Ніяких перешкод в проживанні відповідачу вона не чинила. З дня не проживання відповідача на її жилій площі, відповідач ніякі витрати на утримання квартири та комунальні послуги не платив і не платить. Тривалий час їй доводиться оплачувати комунальні послуги із розрахунку зареєстрованих на її жилій площі, осіб, в тому числі і відповідача, чим порушуються її права власника. Тому, на підставі ст. 405 ЦК України, просила її позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що він одружився в 2004 році і оскільки між його матірю, позивачкою по справі, і його дружиною склалися неприязні стосунки, він забрав усі належні йому речі і перейшов проживати до своєї дружини в квартиру №39 будинку №24 «а» по вулиці Жоліо Кюрі у м. Одесі, де проживає по теперішній час. Ніякі перешкоди в проживанні на жилій площі в квартирі АДРЕСА_2, позивачка йому не чинила. Хоча він і не проживає в квартирі матері, однак родині відносини з нею, він підтримує і не хоче, щоб його виписали із квартири, яка належить їй на праві власності.

Вислухав сторони, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів встановлених судом та досліджених в судовому засіданні доказів, позов підлягає повному задоволенню із наступних підстав.

Згідно ст. 405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_3, на підставі Свідоцтва про право власності від 01 липня 2010 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» під номером 30884153, що підтверджується вказаним Свідоцтвом та витягом про реєстрацію власності на нерухоме майно (л.с. №№9-10, 11, 12).

Як проживаючими і зареєстрованими в зазначеній вище квартирі, згідно довідки від 17 вересня 2015 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Суворовський-8», значаться власник квартири ОСОБА_1 з 1998 року та як член сімї власника, син, ОСОБА_2 з 1999 року (л.с. №13).

Із досліджених в судовому засіданні актів від 08 липня, 12 серпня та 17 вересня 2015 року, складених сусідами позивачки, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, підписи яких засвідчені головою Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8», ОСОБА_8 та їх письмових пояснень, поданих до загальної канцелярії суду, видно, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 більше 10 років. Будь-які речі, які б належали йому, в квартирі відсутні. Будь-які перешкоди в проживанні ОСОБА_2 в зазначеній квартирі, ОСОБА_9 не створювала і не створює (л.с. №№14,15, 16, 73, 75).

Викладені в зазначених актах факти в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та проти чого в судовому засіданні не заперечував і ніякими допустимими доказами не спростовував і сам відповідач ОСОБА_2

Із досліджених в судовому засіданні квитанцій про оплату комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_3, видно, що усі платежі за квартиру та комунальні послуги сплачує позивачка, в тому числі і із розрахунку осіб, зареєстрованих на жилій площі квартири (л.с. №17-34).

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, обґрунтовані, відповідають вимогам ст. 405 ЦК України тому підлягають задоволенню. Оскільки не проживаючи на жилій площі в зазначеній вище квартирі, яка на праві власності належить позивачці, без поважних причин більше року, відповідач, як колишній член сімї власника квартири, втратив право користування цією жилою площею.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, якими він обґрунтовував часткове невизнання позовних вимог, оскільки вони ніяким чином не спростовують факт його не проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин більше року і ніякого правового значення для вирішення даного пору не мають.

Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також суд вважає необхідним, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір, сплачений нею в доход держави при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 386, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1, яка на праві власності належить ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок, сплачених нею в доход держави при подачі позовної заяви до суду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: