Єдиний унікальний номер 725/6439/15-ц
Номер провадження 2-о/725/104/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2015 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Зитинюк К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, перша Чернівецька державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року заявник звернулась до суду з вище вказаною заявою в обґрунтування якої посилалась на те, що їй та її доньці ОСОБА_4, а також внучці ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1.

Так, на підставі розпорядження (наказу) №175 від 10.06.1996 року ОКВП «Чернівцірембудсервіс» було видано свідоцтва про право їх спільної сумісної власності на вказану вище квартиру, яке було зареєстроване Чернівецькому державному обласному БТІ в реєстровій книзі №72, ст. 81 за реєстровим №10034, проте у вказану свідоцтві її ім'я записано «ОСОБА_5» тоді як в паспорті громадянина України вона записана як «ОСОБА_1».

Вказувала на те, що такі розбіжності в написані імені виникли внаслідок його перекладу з російської на українську мову, зокрема у свідоцтві про народження вона записана «ОСОБА_6» після досягнення повноліття їй було видано паспорт, де її анкетні дані були записані як «ОСОБА_7», а після одруження вона змінила прізвище та отримала новий паспорт на ім'я «ОСОБА_5» та в подальшому після розірвання шлюбу та досягнення 45 років, вона знову змінила паспорт в якому її ім'я було написане «ОСОБА_1». Бажаючи скласти заповіт на належну їй частку у зазначеній квартирі, вона звернулась в органи нотаріату, проте через допущені розбіжності у правовстановлюючих документах не може реалізувати своє право розпорядитись належною їй власністю.

Крім того, аналогічні розбіжності також містяться в технічному паспорті на вище вказану квартиру, де її ім'я записано як «ОСОБА_5».

Усунути такі розбіжності в позасудовому порядку не представляється можливим, оскільки ОКВП «Чернівцірембудсервіс» ліквідовано, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та просила встановити факт належності їй, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про право власності на житло від 10.06.1996 року, виданого обласним колективним виробничим підприємством «Чернівцірембудсервіс» на підставі розпорядження (наказу) №175 від 10.06.1996 року, що зареєстроване в Чернівецькому державному обласному БТІ в реєстровій книзі «72, стор. 81 за реєстровим №10034 та технічного паспорта до даної квартири серія ЕН №0263659.

В судове засідання заявник та заінтересовані особи ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не з'явились, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили заявлені вимоги задовольнити.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представники заінтересованих осіб Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради та першої Чернівецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 10.06.1996 року ОКВП «Чернівцірембуд» на підставі розпорядження (наказу) від 10.06.1996 року №175, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Відповідно копії технічного паспорту на вказану квартиру, останній виданий її власнику - ОСОБА_5.

Разом з тим. З копії паспорта громадянина України вбачається, що ім'я заявника «ОСОБА_1» натомість у вказаних вище правовстановлюючих документів вказано «ОСОБА_5».

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я , по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не зберігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з роз'яснень, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», перелік фактів, які встановлюються судом не є вичерпним.

Так, судом встановлено, що 18.01.1991 року ОСОБА_1 було видано ордер на вказане вище житлове приміщення, при цьому виданий російською мовою.

З матеріалів справи вбачається, що 20.06.1954 року народилась ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого українською мовою, 26.10.1973 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одружились, що підтверджується відповідною довідкою органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 26.03.1996 року було розірвано шлюб та 19.07.1996 року заявник отримала паспорт громадянина України в якому її ім'я зазначене «ОСОБА_1».

Відповідно до копії трудової книжки заявника, остання заведена 21.01.1971 року російською мовою, де вказано ім'я заявника «ОСОБА_1».

Таким чином, різниця в написані імені заявника прослідковується в різних правовстановлюючих документів та є наслідком перекладу з російської мови на українську, а тому, оцінюючі всі наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт належності ОСОБА_1 вказаного вище свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорта на квартиру доведений.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.3, 6, 58, 60, 61, 64, 208, 209, 212, 213-215, 218, 234 ч.2 п.5, 235, 256 ч.1 п.1, 259, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про право власності на житло від 10.06.1996 року. виданого обласним колективним виробничим підприємством «Чернівцірембуд» на підставі розпорядження (наказу) №175 від 10.06.1996 року, що зареєстроване в Чернівецькому державному обласному БТІ в реєстровій книзі №72, стор. 81 за реєстровим №10034 та технічного паспорта до даної квартири Серії ЕН № №0263659.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк