Справа № 2-1730/11
Провадження № 22-ц/779/2763/2015
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Василишин Л.В.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням відділу Державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 24 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року задоволено подання відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, до виконання ним зобов»язань по сплаті заборгованості на користь ПАТ «Надра Банк».

ОСОБА_2 на дану ухвалу подав апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апелянт вказав, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що він не ухиляється від виконання своїх зобов»язань, оскілки дані зобов»язання забезпечені заставленим майном.

Для забезпечення виконання зобов»язання він передав ПАТ «Надра Банк» в іпотеку автомобіль NISSAN TEANA 2008 року. Даний автомобіль арештований державним виконавцем ВДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції саме в цьому виконавчому провадженні та переданий йому на зберігання.

Жодних перешкод для його реалізації в порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження» він не чинив.

Апелянт також вказав що має постійне місце проживання, постійне місце роботи, працює на посаді заступника директора департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА, наміру ухилятись від виконання зобов»язань не має, а також виїжджати за кордон теж.

Посилаючись на вказані обставини, апелянт просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання ВДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник ВДВС Коломийского міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Також п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Так, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Із матеріалів справи вбачається, що державний виконавець, звертаючись із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України в обгрунтування своїх вимог посилався на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Надра Банк» заборгованості в сумі 359 109,04 грн., однак рішення суду боржником не виконується.

На підтвердження своїх вимог заявником долучено копію виконавчого листа №2-1730, виданого Коломийським міськрайонним судом 07.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Надра Банк» заборгованості в сумі 359 109,04 грн. та постанову № ВП 35260006 від 15.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання зазначеного вище виконавчого листа (а.с. 67-68).

Разом з тим, до матеріалів подання не долучено будь-яких доказів на підтвердження факту ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання обов»язку, покладеного на нього рішенням суду та не зазначено які дії чи бездіяльність боржника свідчать про те що він свідомо не виконує належні до виконання зобов»язання.

Заявником на підтвердження факту ухилення боржником від вчинення виконавчих дій долучено реєстр про відправлення рекомендованої кореспонденції за 19.03.2015 року в тому числі і ОСОБА_2 за адресою м. Коломия вул. Вишнева, 1, однак відсутні дані щодо того яка саме кореспонденція надіслана боржнику (виклик до ДВС, тощо) та підтвердження отримання останнім вказаної кореспонденції.

Крім того, у виконавчого листі адреса боржника ОСОБА_2 вказана м. Коломия вул. Заньковецької, 12/197, а кореспонденція на його ім»я надіслана за адресою м. Коломия вул. Вишнева, 1.

Згідно постанови старшого державного виконавця Косівчука Р.Б. від 30.05.2013 року при примусовому виконанні вказаного виконавчого листа - ВДАІ УМВС в Рівненській області виконано постанову державного виконавця та затримано автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, однак заявником в поданні щодо обмеження права виїзду за межі України боржника про вказані обставини не зазначено.

Подання не містить також будь-якої інформації щодо здійснення виконавчих дій по погашенню боргу за рахунок належного боржнику автомобіля.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Суд першої інстанції не дав належної правової оцінки тому, що саме по собі невиконання боржником зобов'язання протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків та за відсутності будь-яких доказів про ухилення боржника від виконання обов»язку покладеного на нього рішенням суду прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення подання головного державного виконавця ВДВС Коломийського міськрайоннного управління юстиції погодженого начальником ВДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

У зв»язку з наведеним, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 24 березня 2015року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання відділу Державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: О.Ю. Беркій

ОСОБА_3