Справа №345/2450/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2015 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

при секретарі Боднар Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири, що знаходиться по вул. В.Стуса 8/45, в м. Калуш, Івано-Франківської області. Дана квартира належить їм на підставі свідоцтва про право власності від 22.12.2005 року та свідоцтва про право на спадщину від 17.05.2010 року. 30.08.2013 року відбулись прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна квартири по вул. В.Стуса 8/45, в м. Калуш, після яких переможцем прилюдних торгів став відповідач по справі ОСОБА_4

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 07.05.2014 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ВДВС Калуського МРУЮ, приватного підприємства СП «Юстиція» та ОСОБА_4 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ПАТ «Західінкомбанк» про визнання недійсним прилюдних торгів задоволено повністю. Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації майна - квартири, яка знаходиться по вул. В.Стуса 8/45, м. Калуш, Івано-Франківської області. Цим же рішенням визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на імя ОСОБА_4 серія ВТЮ №884386 від 06.09.2013 року, зареєстроване в реєстрі №1034. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.08.2014 року, вищевказане рішення Калуського міськрайонного суду залишено без змін.

Враховуючи той факт, що рішенням Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно №19909162 від 11.03.2015 року, позивачам було відмовлено у внесенні запису про скасування державної реєстрації права власності на квартиру по вул. В.Стуса 8/45, в м. Калуш, то просять витребувати дану квартиру із чужого незаконного володіння ОСОБА_3

В судовому позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5, позов не визнала та суду пояснювала, що на момент укладення договору купівлі-продажу спірної квартири 02.03.2015 року власником квартири був ОСОБА_4, що підтверджувалося записом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Дану квартиру ОСОБА_4 було придбано під час проведення прилюдних торгів, а перераховані кошти в сумі 76 269,98 грн. пішли на погашення кредиту ТзОВ «Іско» перед ПАТ «Західінкомбанк». На даний час даний банк знаходиться в процесі ліквідації і 28.08.2014 року припинено приймання заяв до реєстру визнання грошових вимог кредиторів. Таким чином, не можливо повернути кошти, які були перераховані банку. За таких обставин, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4, в судове засідання не зявився, однак направив суду заперечення про не визнання позовних вимог, яке долучено до матеріалів справи (а.с.106-107).

Суд, заслухавши поясненням сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 22.12.2005 року та свідоцтва про право на спадщину від 17.05.2010 року є співвласником квартири, яка знаходиться по вул. В.Стуса 8/45, в м. Калуш, Івано-Франківської області (а.с.10,11).

30.08.2013 року в приміщенні Калуського МРУЮ в м. Калуш по вул. Л.Українки 1, було проведено прилюдні торги, щодо реалізації арештованого нерухомого майна квартири по вул. В.Стуса 8/45, в м. Калуш, оформлені протоколом їх проведення №15/117/13-1-2 та актом від 04.09.2013року, складеними на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів з реалізації майна належного ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 07.05.2014 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ВДВС Калуського МРЮ, приватного підприємства СП «Юстиція» та ОСОБА_4 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ПАТ «Західінкомбанк» про визнання недійсним прилюдних торгів задоволено повністю. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на імя ОСОБА_4 серія ВТЮ №884386 від 06.09.2013року, зареєстроване в реєстрі №1034. (а.с.12-17).

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.08.2014 року, вищевказане рішення Калуського міськрайонного суду залишено без змін.

В березні 2015 року позивачі звернулися в реєстраційну службу Калуського міськрайонного управління юстиції з метою реєстрації прав власності на нерухоме майно та внесення запису про скасування державної реєстрації права власності, форма власності : приватна, за номером 2663957 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 04 розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, згідно рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно №19909162 від 11.03.2015року, нам відмовлено у внесенні запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності : приватна, за номером 2663957 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 04 розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Було розяснено, що спірна квартира 02.03.2015року продана відповідачем ОСОБА_4. Даний правочин вчинено в приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 02.03.2015 року відповідачем ОСОБА_4 було відчужено квартиру по вул. В.Стуса 8/45, в м. Калуш, Івано-Франківської області в користь ОСОБА_3 Даний договір вчинено в приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с.8).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1, та ОСОБА_2, посилаються на те, що прилюдні торги є правочином, оскільки вчиняється купівля-продаж нерухомого майна, і такий правочин визнано судом недійсним з реалізації майна. Також визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на імя ОСОБА_4 серія ВТЮ № 884386, від 06.09.2013 року, зареєстроване в реєстрі №1034.

Відповідач ОСОБА_4 завідомо знаючи, що прилюдні торги відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду визнано недійсними і таким чином квартира по вул. В.Стуса 8/45, в м. Калуш, Івано-Франківської області вибула із володіння позивачів не з їхньої волі.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суд виходить з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх в сукупності.

У зв'язку з тим, що спірна квартира була відчужена від імені відповідача ОСОБА_4 поза волею позивачів, то вони мають право домагатися відновлення свого права на квартиру.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до частини третьої статті 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

За таких обставин слід прийти до висновку, що ОСОБА_3 в розумінні вимог ст.388 ЦК України є добросовісним набувачем спірної квартири.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснено, що норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

На підставі п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з Розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014року №5, «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових справ», якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК).

З роз'яснень, викладених в п.п. 26, 31, 32 вказаної постанови вбачається, що відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

У разі якщо позов власника про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до статті 661 ЦК звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до моменту його продажу. Вирішуючи спори щодо відповідальності добросовісного набувача після витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні враховувати, що добросовісний набувач (володілець) може залишити за собою здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені без завдання майну шкоди. Якщо відокремлення поліпшень неможливе, добросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася вартість майна (частина четверта статті 390 ЦК).

З врахуванням викладеного, суд вважає, що спірна квартира вибула з володіння власників ОСОБА_1, ОСОБА_2 не з їхньої волі, а на підставі договору купівлі-продажу, таким чином позивачі мають право домагатися відновлення свого права на нього шляхом витребовування від добросовісного набувача, яким є ОСОБА_3

Аналіз ст. 388 ЦК дає підстави для висновку, що майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Якщо таке майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право його витребувати від добросовісного набувача у всіх випадках. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-1168цс15 від 02.09.2015 року.

За таких обставин, суд вважає, що якщо прилюдні торги відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду було визнано недійсними то квартира по вул. В.Стуса 8/45, в м. Калуш, Івано-Франківської області вибула із володіння позивачів не з їхньої волі, то і в подальшому відчуження даної квартири відбулось поза їхньою волею.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази та встановлені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, оскільки, майно вибуло з володіння співвласників не з їхньої волі, а право на майно доводиться правовстановлюючими документами та рішенням Калуського міськрайонного суду що набув законної сили.

На підставі викладеного ст.ст.387,388,396 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з Розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5, «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 іпн НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме квартиру №45, що по вул. В.Стуса 8, м. Калуш Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення , апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: