Справа № 463/6415/14 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/7063/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_2,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю ОСОБА_3 представника ПАТ «Державний ощадний банк України»;

адвоката ОСОБА_4 представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» - на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (в подальшому «Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання правочину нікчемним.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що в провадженні Личаківського районного суду м.Львова знаходиться кримінальне провадження про вчинення ОСОБА_6 і ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 5.ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України. В процесі розгляду даного кримінального провадження відповідачем ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до АТ «Ощадбанк» про стягнення коштів в розмірі 47 150 грн., у якому ОСОБА_5 (як на підставу для предявлення позову) посилається на договір банківського вкладу №12304755 від 05.04.2013 року, що укладений між АТ «Ощадбанк» в особі завідувача ТВБВ №10013/0332 ОСОБА_6, з однієї сторонни, та ОСОБА_5 з іншої сторони (в подальшому «Договір банківського вкладу»). ОСОБА_8 вважає, що між сторонами не виникало договірних правовідносин, а Договір банківського вкладу є нікчемним і таким, що не породжує правових наслідків для його сторін, а відтак таким, що не може бути підставою для утримання коштів, так як при його укладенні не додержано письмової форми договору банківського вкладу, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт прийняття банком від ОСОБА_5 грошових коштів. Вважає, що останнім грошові кошти, як вклад у ОСОБА_8, не вносились і (відповідно) проценти на них Банком не нараховувались. Просив суд ухвалити рішення, яким визнати Договір банківського вкладу нікчемним (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог (а.с. 79-82).

Дане рішення оскаржив ОСОБА_8.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, що укладення Договору банківського вкладу та внесення відповідачем коштів підтверджується заявою на прихід готівки від 05.04.2013 року № 1230475, так як згадана заява не є належним та допустимим доказом укладення Договору банківського вкладу, оскільки вона не відповідає вимогам Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року № 174, а саме: номер рахунку на який внесено кошти 230475) є відмінним від номера рахунку вказаного в договорі 04755), а також відсутній відбиток печатки (штампа) та/або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Вважає, що судом не дано належної оцінки копії касового журналу, що спростовує укладення Договору банківського вкладу, та копії протоколу допиту відповідача в якості потерпілого у кримінальній справі, де відповідач визнає, що коштів за Договором банківського вкладу він не вносив.

Вважає, що оскаржуване рішення не відповідає висновкам Верховного Суду України, які викладені у постанові від 29.10.2014 року у справі № 6-118цс14, згідно яких письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, які встановлені законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) чи звичаями ділового обороту (а.с. 85-90).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта (Банку) на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмову у задоволенні позовних вимог Банку суд першої інстанції мотивував тим, що Договір банківського вкладу, що оспорюється, відповідає вимогам статей 1058, 1059 ЦК України та пункту 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516, оскільки має просту письмову форму і містить всі умови, необхідні для договору даного виду: розмір вкладу, розмір відсотків за користування вкладом, порядок їх нарахування, строк дії договору.

ОСОБА_8, вище наведені висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 квітня 2013 року між ОСОБА_5 і Банком було підписано договір № 12304755 на вклад «Депозитний» на імя фізичної особи на суму 40 000 грн. строком на один рік і один місяць до

05 травня 2014 року зі ставкою 16,5 процентів річних (а.с. 13-14).

На підтвердження внесення зазначеної грошової суми на депозитний рахунок відповідач ОСОБА_5 надав Заяву на прихід готівки № 1230475 від 05 квітня 2013 року (а.с. 15).

Сторонами спору визнається та обставина, що ОСОБА_5 в процесі розгляду кримінального провадження про вчинення ОСОБА_6 і ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 5.ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, заявлено цивільний позов до Банку про стягнення коштів в розмірі 47 150 грн., у якому ОСОБА_5 (як на підставу для предявлення цього позову) посилається на вище згаданий Договір банківського вкладу №12304755 від 05.04.2013 року, що укладений між Банком в особі завідувача ТВБВ №10013/0332 ОСОБА_6, з однієї сторонни, та ОСОБА_5 з іншої сторони.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в

ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність").

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з пунктом 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 1.4 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року № 174, встановлено, що клієнт заповнює касові документи від руки чи за

допомогою технічних засобів або банк (філія, відділення) за згодою

клієнта заповнює касові документи із застосуванням технічних

засобів або системи автоматизації банку (далі - САБ).

Правильність заповнення банком (філією, відділенням)

реквізитів касового документа із застосуванням технічних засобів

або САБ клієнт засвідчує своїм підписом.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Вище наведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 року у справі № 6-118цс14 (а.с. 91-96), висновки якого (у відповідності до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України) є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів не знаходить підстав для відступу від вище згаданої правової позиції Верховного Суду України.

В той же час, Заява на прихід готівки № 1230475 від 05 квітня 2013 року, подана відповідачем в якості документу, що підтверджує внесення ним (як вкладником) грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок, не відповідає вище згаданим вимогам, які містяться у пункті 1.4 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, а саме: номер рахунку на який внесено кошти 230475) є відмінним від номера рахунку вказаного в Договорі банківського вкладу 04755), а також на цій Заяві відсутній відбиток печатки (штампа) та/або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

За вище наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що письмова форма Договору банківського вкладу, що оспорюється, дотриманою не була, а відтак (у відповідності до ч.2 ст. 1059 ЦК України) цей Договір є нікчемним.

Крім цього, як вбачається з протоколу допиту потерпілого від 23.05.2014 року, ОСОБА_5, будучи допитаним в якості потерпілого у кримінальній справі, пояснив, що добре був знайомий з керівником відділення Банку ОСОБА_6 та касиром ОСОБА_7, оскільки неодноразово відкривав у цьому відділенні Банку депозитні вклади, які раніше йому разом з нарахованими відсотками поверталися, і 05.04.2013 року він вирішив в черговий раз відкрити депозитний рахунок (а.с. 7-9).

Представник відповідача в суді апеляційної інстанції визнав, що 05.04.2013 року (в день укладення Договору банківського вкладу) відповідачем ОСОБА_5 насправді було внесено у касу відділення Банку готівкою приблизно 7 тисяч грн., оскільки решта коштів вкладу (приблизно 33 тисячі грн.) становили попередні депозитні вклади з нарахованими на них відсотками, а також пояснив, що попередні договори банківських вкладів у ОСОБА_5 не збереглися, оскільки його примірники цих договорів вилучалися згаданими працівниками відділення Банку при укладенні нових договорів.

З урахуванням вище наведеного оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог Банку.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити.

Визнати договір № 12304755 на вклад «Депозитний» на імя фізичної особи від 05.04.2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10013/0332 та ОСОБА_5 нікчемним.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 1 583 грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: