Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Василевича В.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по сплаті аліментів,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 2594, 11 грн.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243,6 грн.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду є незаконним та не обґрунтованим в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального права.

Зазначає, що ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції невірно визначив загальну суму неустойки, виходячи тільки з кількості днів у місяці (за кожний окремий місяць), за який не проводилось стягнення та не врахував, що аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення.

Вважає, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватись щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано та, з урахуванням встановленого, обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розмір нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Просить рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів змінити, встановивши її в розмірі 18 505 грн., а в решті рішення залишити без змін.

Рішення суду в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті аліментів сторонами не оскаржується.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі рішення Рівненського міського суду від 25 лютого 2014 року був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 550 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14.02.2014 року і до досягнення дітьми повноліття та відкрито виконавче провадження.

Із розрахунку заборгованості по аліментах державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Левчук Ю.С. вбачається, що з лютого 2014 року ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів або сплачує їх значно меншому розмірі ніж визначено судом, в результаті чого станом на 31.03.2015р. утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 8 791,28 грн.

За таких обставин, є правильним висновок суду першої інстанції про те, що у виникненні заборгованості зі сплати аліментів наявна вина відповідача.

Частково стягуючи пеню по аліментах, суд першої інстанції, виходив з того, що наданий позивачкою розрахунок розміру неустойки є невірним та визначив її розмір, шляхом множення щомісячної суми несплачених аліментів на 1% та на кількість днів прострочення, в межах цього місяця.

Такий висновок суду не ґрунтується на досліджених судом доказах та не відповідає вимогам закону.

Згідно зі ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі № 6-81цс13, від 1 жовтня 2014року № 6-149цс14, від 1 липня 2015 року у справі №6-94цс15, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % і помножена на кількість днів прострочення, які обчислюються виходячи з того, скільки днів прострочено від дня порушення боржником свого обов'язку сплати щомісячного платежу до дня фактичної сплати цього платежу або на момент стягнення. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про те, що при визначенні розміру неустойки враховується лише кількість днів місяця, за який аліменти мали бути сплачені, тобто обмежується місяцем нарахування аліментів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка просила суд стягнути із відповідача неустойку у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення заборгованості по аліментах за період з 1 березня 2014року по 28 квітня 2015року в розмірі 18 505грн.(а.с.2)

З розрахунку державного виконавця ВДВС Рівненського міського управління юстиції (а.с.5), який не оспорюється сторонами, вбачається наступне:

- за лютий, березень, липень 2014року та січень, лютий 2015року аліменти на утримання дітей відповідач не сплачував взагалі. За решта місяців 2014р. та березень 2015року ОСОБА_2 аліменти сплачував періодично, в розмірі від 300 до 1700грн. щомісячно на двох дітей.

Вказаний розрахунок державного виконавця не містить вказівок за який період, крім поточного місяця, зарахована надлишково внесена сума в серпні 2014року, тому при своїх обрахунках колегія суддів вважає місяць перерахування аліментів місяцем, за який вони сплачені, а надлишкові кошти 600грн. зараховує за липень 2014р., яка безпосередньо передує місяцю у якому вони сплачені.

За лютий 2014 р. пеня становить (з 1.03.14 по 28.04.15): 589,28грн. х 1% х 424дн. = 2498,5грн.; За березень 2014р. пеня становить (з 1.04.14 по 28.04.15): = 1100грн. х 1% х 393дн. =4323грн. За квітень 2014р. пеня становить (з 1.05.14 по 28.04.15): 1100-1000грн.(сплачено) х 1% х 363дн. = 363грн. За травень 2014р. пеня становить (з 1.06.14 по 28.04.15): 1100-500 х 1% х 332дн. = 1992грн. За червень 2014р. пеня становить (з 1.07.14 по 28.04.15): 1100-500 х 1% х 302дн. = 1812грн. За липень 2014р. пеня становить (з 1.08.14 по 28.04.15): 1100-600грн. х 1% х 271дн. = 1355грн. та оскільки в серпні сплачено 1700грн., то надлишок 600грн. зараховується в рахунок погашення боргу за липень 2014 року і пеня на суму 600грн. за період (з 1 по 28 серпня 2014)600х1% х28дн.=168грн.

Пеня за серпень 2014року не нараховується, оскільки аліменти за даний місяць сплачені; за вересень 2014року пеня становить (з 1.10.14 по 28.04.15): 1100-500грн. х 1% х 210дн. = 1260грн., за жовтень 2014року(з 1.11.14 по 28.04.15): 1100-300грн. х 1% х 179дн. = 1432грн., за листопад 2014року (з 1.12.14 по 28.04.15): 1100-400грн. х 1% х 149дн. = 1043грн., за грудень 2014року(з 1.01.15 по 28.04.15): 1100-500грн. х 1% х 118дн. = 708грн.,

всього за 2014рік-16954,5грн.

За січень 2015р. пеня становить (з 1.02.15 по 28.04.15): 1100грн. х 1% х 87дн. = 957грн. За лютий 2015р. пеня становить (з 1.03.15 по 28.04.15): 1100грн. х 1% х 59дн. = 649грн. За березень 2015р. пеня становить (з 1 по 28 квітня 2015): 1100-698грн. х 1% х 28дн. = 112,56грн., всього за 3 місяці 2015р.-1718,56грн.

Загальна сума неустойки (пені) складає 18 673,06грн., що є більше ніж спросила стягнути позивачка.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позовні вимоги заявлені про стягнення пені по аліментах в розмірі 18505грн., їх в процесі розгляду справи позивачка не збільшувала та не змінювала, в зв'язку з чим апеляційний суд не може вийти за їх межі і задовольняє їх в межах позову. Рішення суду першої інстанції в частині пені підлягає зміні.

Даний розмір неустойки є значно більшим ніж загальний розмір простроченої заборгованості по аліментам, однак заборгованість в сумі 8 791,28 грн. відповідачем не погашена і щомісячно цей борг зростає, оскільки, як пояснили представники сторін, боржник і після звернення позивачки із вказаним позовом продовжує сплачувати їх в меншій сумі ніж присудив суд або не сплачує взагалі, відсутність постійного заробітку не звільняє відповідача від обов"язку утримувати своїх дітей, а тому колегія суддів вважає, що підстав для застосування ч.2 ст.196 СК України не має.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2015 року змінити, збільшивши розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки за прострочення сплати аліментів з 2594 грн. 11 коп. до 18 505 (вісімнадцяти тисяч п'ятсот п'яти)грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Василевич В.С.

Шимків С.С.