АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/6831/14-ц
Справа №22-ц/791/3099/2015 Головуючий в І інстанції: Мусулевський Я.А.
Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року грудня місяця 03 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого Борка А.Л.

Суддів: Приходько Л.А.

ОСОБА_1

Секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 19 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,ОСОБА_2 про стягнення боргу та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3,ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась в адресу суду із позовом до ОСОБА_4,ОСОБА_2 про стягнення боргу, зазначаючи, що 01.11.2009 року між нею та ОСОБА_4, з письмової згоди його дружини, ОСОБА_2 був укладений договір безвідсоткової позики, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав 70000 доларів США. Зазначену суму відповідач повинен був повернути до 01.01.2011 року, борг не сплачено. У звязку з наведеним просить стягнути з відповідачів на її користь суму боргу у розмірі по 459 876 грн. з кожного та порівну судові витрати.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним в якому зазначила,що згоди на укладання договору позики вона не надавала. Підпис на розписці зроблений від її імені та їй не належить. Вважає даний підпис підробленим. Про існування даної розписки вона дізналася у 2012 році. Зазначила, що вона не була присутня при написанні розписки, не давала згоди на позику, коштів зазначених у розписці не бачила і вони в інтересах сімї не використовувалися. Просила визнати договір позики недійсним з підстав зазначених вище.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 459876 грн. суму боргу та 1827 грн. судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 459876 грн. суму боргу та 1827 грн. судових витрат. ОСОБА_5 Валеріївни залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, а зустрічну позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України,колегія суддів приходить до висновку,що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,відповідачі перебували у шлюбі з 2004 року по травень 2012 року, про що свідчить рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 14.05.2012 року. В період з 2008 року по 2010 рік подружжя придбавало частками домоволодіння №216 по вул. Чайковського в м. Херсоні, про що свідчить витяг з рішення виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради від 10.09.2010 року за № 159. Даним рішенням було вирішено видати ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на вказаний будинок як на ціле замість договору дарування за 2008 рік та двох договорів купівлі-продажу за 2009 рік.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачка є мамою ОСОБА_4 Згідно розписки, яка датована 01.11.2009 року ОСОБА_4 - 01.11.2009 року взяв в борг у позивачки 70000 доларів США, строком на 2 роки до 01.01.2011 року. Виконання обовязку повернути грошові кошти забезпечувалося майновою заліковою неустойкою у вигляді будинку № 216 по вул.Чайковського в м. Херсоні, який належить боржнику відповідно до свідоцтва про право власності від 28.09.2010 року. На зворотній стороні даної розписки зазначено, що вона складена в присутності свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Крім того, розписка містить рукописний запис «Не заперечую, ОСОБА_2В.» та підпис.

Висновком судово-почеркознавчої експертизи від 17.08.2015 року за № 1290 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 та рукописний текст «ОСОБА_2В.» на зворотній сторінці аркушу розписки виконані самою відповідачкою ОСОБА_2 Ознак, що вказували б на застосування технічних засобів під час підготовки до виконання та під час безпосереднього виконання підпису та рукописного тексту не виявлено.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, експертним шляхом було встановлено, що ОСОБА_2 власноручно підписувала розписку від 01.11.2009 року, згідно якої ОСОБА_4 взяв в борг у позивачки - 70000 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що розписка не могла бути написана 01.11.2009 року, оскільки в самому тексті розписки є посилання на події, які мали місце після цієї дати і про існування яких, на час її написання, не могло бути відомо ОСОБА_4 та зазначено, що розписка була написана 01.11.2010 року, гроші за нею передавались відповідачам у повному розмірі на потреби сім ї, дата повернення боргу зазначена у розписці до 01.01.2011 року.

Згідно з матеріалами справи, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7П допитані в суді першої інстанції пояснили, що відповідачі на час укладання договору позики перебували у шлюбі, жили однією сімєю і ці кошти їм необхідні були для будівництва та ремонту будинку. Свідки в судовому засіданні підтвердили, що вони були присутні при передачі грошових коштів від ОСОБА_3 до ОСОБА_4, точну суму вони не памятають, але знають, що сума була значна і що гроші передавалися в доларах США восени 2010 року.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку з урахуванням пояснень сторін, свідків, а також висновку судово-почеркознавчої експертизи,про доведеність факту отримання ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 70000 доларів США від позивачки ОСОБА_3 із взяттям на себе зобовязання повернути ці кошти до 01.01.2011 року, а також доведеним той факт, що ОСОБА_2 дала свою письмову згоду на отримання цих коштів її чоловіком ОСОБА_4

Крім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що наявність дозволів, актів готовності обєкту до експлуатації, рішень сертифікатів, свідоцтв, не є безумовним підтвердженням того, що всі роботи з будівництва та облаштування будинку є завершеними, оскільки без здачі будинку в експлуатацію неможливо було підключити будинок до газо та електропостачання, а також не були завершені оздоблювальні роботи в будинку, які і вимагали значних капіталовкладень. Як вірно встановлено судом першої інстанції на зазначені вище роботи та на інші потреби сім ї, позичалися та були витрачені спірні кошти .

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином,на думку колегії суддів суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку,що між позивачкою та ОСОБА_4 було укладено договір позики на 70000 доларів США, на підтвердження укладання якого надано розписку (а.с.8),за письмовою згодою своєї дружини ОСОБА_2, строк повернення грошових коштів до 01 січня 2011 року.

За правилами передбаченими статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в розписці зазначено дату повернення боргу (01.01.2011 року), тобто позика повинна була бути повернута до вказаної дати. Оскільки відповідач ОСОБА_4 борг не повернув, то позивачка ОСОБА_3 має право вимагати повернення позики.

Згідно ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив у своєму рішенні, що оскільки судом встановлено, що договір позики був укладений ОСОБА_4 за згодою ОСОБА_2, які на той час перебували у шлюбі, кошти були використані в інтересах їх сім ї, а саме на будівництво та ремонт спільного будинку, обовязки за цим договором були створені й для ОСОБА_2, а тому вона несе відповідальність повязану з поверненням позики разом з відповідачем ОСОБА_4

Згідно ст.540 ЦК України,якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання,а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці,якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Статтею 541 ЦК України передбачено,що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках,встановлених договором або законом,зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ст.543 ЦК України,у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом,так і від будь-кого з них окремо.

Як вірно встановлено судом першої інстанції,на час отримання позики відповідачі перебували у шлюбі і у них виник спільний солідарний обовязок виконання зобовязання, але на час розгляду справи вони припинили шлюбні відносини,мають різні джерела доходів,окремі речові права,не мають спільного бюджету.

У звязку із зазначеним вище з урахуванням інтересів позивачки щодо забезпечення можливості виконання судового рішення, суд першої інстанції з підстав передбачених законом прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення суми боргу з кожного з відповідачів окремо в рівних частках .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні просили застосувати строки позовної давності, оскільки зобовязання повинні були бути виконані до 01.01.2011 року, а ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом в серпні 2014 року, тобто минуло 3 роки та 8 місяців.

На думку колегії суддів,суд першої інстанції з підстав передбачених законом вважає дане твердження хибним, оскільки строк позовної давності переривався в результаті звернення ОСОБА_3 до суду у 2011 році з позовом до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30.11.2011 року позов було задоволено, але рішенням апеляційного суду Херсонської області від 15.11.2012 року рішення суду першої інстанції було скасовано та в задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що до участі у справі не було залучено ОСОБА_2

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції, який відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4В про визнання недійсним договору, зазначив, що ОСОБА_2 давала свою письмову згоду на отримання позики, що повністю підтверджується матеріалами справи, підписувала розписку, на час написання розписки та отримання коштів перебувала у шлюбі із ОСОБА_4,а кошти отримані за цією розпискою пішли виключно на інтереси їх сім ї .

Таким чином, суд першої інстанції з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги,щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону,належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Судові витрати,стягнуті на користь позивачки ОСОБА_3 відповідно з вимогами ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88,303,307,308 ЦПК України,колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді: