АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-8872/11Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/789/1545/15 Доповідач - Козак І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Ткач З. Є., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу, згідно розписки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01.02.2012р., яким було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Васиілвни, ОСОБА_4 про стягнення боргу згідно розписки та вирішено стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 5 500 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 43902,65, боргу за розпискою від 17.12.2009р. та 439,02 грн. сплаченого судового збору.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25.09.2015р. заяву ОСОБА_2 задоволено, рішення суду від 01.02.2012р. скасовано за нововиявленими обставинами та постановлено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2900 дол. США, що еквівалентно 62246,96 грн. боргу за розпискою від 17.12.2009р. та 439, 02 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з даним рішення суду, з апеляційною скаргою на нього звернулась представник ОСОБА_1 ОСОБА_3

Зокрема, апелянт зазначає, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, на думку апелянта, суд безпідставно визнав подані розписки нововиявленою обставиною, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було відомо ще на час ухвалення рішення 01.02.2012р. про їх існування та втрату.

Апелянт просить рішення суду від 25.09.2015р. скасувати та ухвалити нове, яким залишити заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01.02.2012р. за нововиявленими обставинами без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ознайомившись з матеріалами справи, поясненнями сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, розписки від 17.12.2009 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позичили в ОСОБА_1 5 500 доларів США, й зобовязалися повернути кошти до 17.02.2010 року. Однак, як стверджує ОСОБА_1, відповідачі коштів не повернули, а тому борг підлягає стягненню в судовому порядку.

Під час судового розгляду даної справи, встановлено, що доказів сплати боргу відповідачами не має. Згідно наданих пояснень в клопотанні ОСОБА_2, ОСОБА_4, повернення коштів розписками не оформлювалось, повернути суми записувались в блокнот (т.1 а.с.19-20).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01.02.2012р. з ОСОБА_2, ОСОБА_4 стягнуто борг згідно розписки від 17.12.2009р. в розмірі 5500дол. США, що еквівалентно 43902,65грн.

Дане рішення відповідачами в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Звертаючись із заявою про перегляд рішення від 01.02.2012р. у звязку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 зазначила, що на момент розгляду справи не мала доказів повернення боргу, їй не було відомо про наявність розписок у ОСОБА_4, що відповідно і є новоявленою обставиною згідно ч.2 ст. 361 ЦПК України.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами та скасовуючи рішення суду від 01.02.2012р., виходив з того, що існуючі докази часткової сплати боргу, не були відомі ОСОБА_2 на час розгляду справи, а тому вказані обставини є нововиявленими.

З таким висновком погоджується колегія апеляційного суду, так як це відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012р. №4 необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1, 2 ч. 2 ст.361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається з наданих додаткових пояснень ОСОБА_2, на момент ухвалення рішення від 01.02.2012р. заявник та ОСОБА_4 не могли надати розписки до суду через їх відсутність, так як вони вважали їх безповоротно втраченими, знищеними. ОСОБА_2 підтвердила, що на час розгляду справи вона не знала, що вказані розписки реально існують і їх можливо надати суду, так як вона припинила своє спілкування з ОСОБА_4 (т.2 а.с.33). Крім того, остання, під час ухвалення рішення від 01.02.2012р., у засіданні не була та перебувала за кордоном.

Відповідно до п. 4 вищезазначеної Постанови Пленуму №4 обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задоволив заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами.

Стосовно часткового задоволення позовних вимог, шляхом зменшення суми заборгованості на відповідну суму проведеної оплати, що підтверджується наданими суду розписками, то колегія суддів погоджується з рішенням суду і в цій частині.

Так, В силу ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ОСОБА_2 надано розписку на суму 700 дол. США від 17.06.2010р., 1000 дол. США від 05.08.2010р., 900дол. США від 21.10.2010р., які підтверджують отримання ОСОБА_1 даних коштів в рахунок погашення боргу від 17.12.2009р.

У даній справі призначалася комплексна почеркознавча та технічна експертиза, проте вона не була проведена у звязку з недостатністю наданих позивачкою експерту матеріалів та неоплатою її вартості, а тому суд вважає, що надані розписки є належними і допустимими доказами часткового повернення ОСОБА_1 боргу за договором позики від 17 грудня 2009 року.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване та законне рішення, зясувавши усі обставини справи, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5