Справа № 573/2620/15-ц
Номер провадження 2/573/793/15
РІШЕННЯ

іменем України

25 грудня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що в с. Павленкове Білопільського району Сумської області по вул. Заводській розташований житловий будинок № 13 з надвірними будівлями, який був збудований її батьком ОСОБА_2 29 травня 2012 року ОСОБА_2 помер. За життя він склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 Вона своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Але оформити свої спадкові права на спірний будинокне має можливості, оскільки зясувалось, що ОСОБА_2 за життя не отримав свідоцтво про право власності на вказаний вище будинок та не зареєстрував його у відповідних державних установах. Із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права на домоволодіння і тому звернулась з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, направила суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача - Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з'явився, сільський голова ОСОБА_3 направила суду листа про розгляд справи без участі їхнього представника, з позовом згодні.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що дівоче прізвище позивача ОСОБА_1 було ОСОБА_2, а її батьком був нині покійний ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8-9. 33).

Також судом встановлено, що 26 травня 1964 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво на будівництво садиби №13 в с. Павленкове (нинішня адреса с. Павленкове, вул. Заводська, 13)Білопільського району Сумської області (а.с. 16-18).

З довідки виконкому Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області від 18 грудня 2015 року №1509 вбачається, що будинок №13 по вул. Заводській в с. Павленкове розташований на земельній ділянці, яка на підставі рішення про приватизацію №21 від 23 березня 1994 року передана ОСОБА_2 (а.с. 32).

За життя ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на вказане вище домоволодіння отримати не встиг, згідно довідки КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації філіал Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця домоволодіння на даний час ні за ким не зареєстровано, а лише забудовником значиться ОСОБА_2 (а.с. 24, 21).

Згідно довідки начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 07 грудня 2015 року № 29 житловий будинок № 13 по вул. Заводській в с. Павленкове Білопільського району Сумської області зведено з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а.с. 20).

29 травня 2012 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 10).

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори 29 жовтня 2007 року за № 1909, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1, позивачу у справі, що підтверджується ксерокопією заповіту (а.с. 22).

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З витягу про рестрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що позивач ОСОБА_1 своєчасно у визначений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 (а.с. 23).

На час побудови спірного домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати за нею право власності на домоволодіння № 13, яке розташоване по вулиці Заводській в селі Павленкове Білопільського району Сумської області у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 328, 1233, 1235 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, яке розташовано за адресою: Сумська область, Білопільський район, село Павленкове, вулиця Заводська, 13 у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 29 травня 2012 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя