Справа № 2/489/2379/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач вказує на те, що 23 листопада 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір, згідно якого Банк випустив клієнту кредитну картку.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, держатель кредитної картки має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісних підприємствах, з якими Банк уклав договір співпраці з сервісу та вартість покупки знаходиться в межах розрахованого Банком ліміту по даному сервісу.

22 серпня 2013 року ОСОБА_1 скористався сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісному підприємстві ТОВ «Юг Промінвест» та уклав кредитний договір № 4803, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 9992 грн. 30 коп. зі сплатою комісії в розмірі 13,10 %, комісії екваєрської 1,60 % та комісії загальної 14,70 %.

Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 10 червня 2015 року існує заборгованість перед Банком в сумі 12390 грн. 27 коп.

Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 12390 грн. 27 коп., а також сплачені позивачем судові витрати.

В подальшому позивач уточнив вимоги позову, збільшивши розмір заборгованості до 12549 грн. 26 коп..

В судове засідання сторони не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

В судову засіданні 5 листопада 2015 року відповідачка позов не визнала.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Уточнені позовні вимоги позивач підтримав, просив позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір, згідно якого Банк випустив клієнту кредитну картку.

Сторони підписали заяву-анкету про відкриття карткового рахунку, згідно умов якої відповідачці і була надана кредитна картка.

Підписом на заяві відповідачка погодилася, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, з умовами якого вона ознайомлена.

Пунктом 1.1.1.73 Умов і Правил надання банківських послуг передбачена така послуга як «Оплата частинами. Без переплат» - це послуга по організації обслуговування і проведенню розрахунків по операціям, здійсненим з використанням платіжних карт на які поширюється послуга «Оплата частинами. Без переплат», згідно яких держатель карти доручає Банку здійснювати регулярні платежі в адрес Торговця в розмірі і кількості указаних в квитанції, надрукованої на POS терміналі при автоматизації послуги «Оплата частинами».

Положеннями пунктів 2.1.1.14.1, 2.1.1.14.2 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Держатель кредитної карти має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торговельно-сервісних.

Відповідно до укладеного між торгово-сервісним підприємством ТОВ «Юг Промінвест» та ПАТ КБ «ПриватБанк» договору від 18 березня 2012 року про надання послуги еквайрінгу щодо проведення платежів і розрахунків, здійснюються розрахунки з використанням електронного платіжного засобу та з використанням сервісів «Оплата частинами. Без переплат», «Миттєва розстрочка» та реалізацію програми «Бонус Плюс».

22 серпня 2013 року ОСОБА_1 скористався сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісному підприємстві ТОВ «Юг Промінвест» та уклав кредитний договір № 4803, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 9992 грн. 30 коп. зі сплатою комісії в розмірі 13,10 %, комісії екваєрської 1,60 % та комісії загальної 14,70 %.

Як вбачається з виписки з кредитної картки клієнта та довіки Банку, 22 серпня 2013 року відповідачка підтвердила укладення зазначеного кредитного договору, сплативши перший внесок в сумі 999 грн. 23 коп..

22 серпня 2013 року Банк перерахував на поточний рахунок ТОВ «Юг Промінвест» суму кредитних коштів в розмірі 9992 грн. 30 коп.

В подальшому, 5 вересня 2013 року відповідачка фактично відкликала згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту, повернувши товар ТОВ «Юг Промінвест». В свою чергу ПАТ КБ «ПриватБанк» повернув на рахунок відповідачки перший внесок 999 грн. 23 коп. на її кредитну картку, що підтверджується випискою по кредитній картці.

Згідно п. 3.7.1.2.2.16 Умов та Правил надання банківських послуг «Еквайринг» торговець зобовязаний зберігати свої екземпляри сліпів імпринтерами (чеків терміналів) протягом пяти років з дати їх оформлення та надавати за запитом Банку необхідну інформацію про будь-які транзакції.

Відповідно п. 3.7.1.2.2.18 Умов та Правил надання банківських послуг «Еквайринг» торговець зобовязаний надавати документи на запит Банку протягом двох робочих днів, що підтверджують факт проведення транзакції. Копії чеків терміналу (сліпів імпринтера), копії документів товарно-касового обліку (чеків реєстраторів розрахункових операцій, записів з товарно-касової книги та інші необхідні документи).

Як вбачається з матеріалів справи, 4 вересня 2014 року ТОВ «Юг Промінвест» надіслано лист-претензія з вимогою надання чеків з використання за договорами сервісу «Оплата частинами» ОСОБА_1 за договором № 4803 від 22 серпня 2013 року. Проте, відповіді Банк не отримав.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що з відкликанням згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.

Проте, відповідачка не дотрималася зазначених положень закону, та не повернула позивачу кредитні кошти.

Оскільки відповідачка до цього часу кредитні кошти позивачу не повернула, Банком розрахована заборгованість, яка становить 12549 грн. 26 коп. та складається з: 9992 грн. 30 коп. - заборгованості за кредитом; 1483 грн. 18 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань; 500 грн. - фіксованого штрафу та 573 грн. 77 коп. - процентної складової штрафу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов Банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»підлягає частковому задоволенню.

З відповідачки на користь Банку слід стягнути неповернуті кредитні кошти в межах заявлених позивачем вимог в розмірі 9992 грн. 30 коп..

Вимоги Банку про стягнення з відповідачки пені та штрафів задоволенню не підлягають, оскільки їх сплата не передбачена у разі відкликання згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг, як підставу для стягнення пені та штрафів не можуть бути застосовані, оскільки повернення кредитних коштів відбувається за правилами ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а не у зв'язку з порушенням умов кредитного договору.

Крім того, відповідачкою було фактично укладено два договори: договір купівлі-продажу обраного товару з ТОВ «Юг Промінвест» та договір про надання споживчого кредиту з ПАТ КБ «ПриватБанк».

При цьому ідентифікація особи позичальника та її згоди на отримання споживчого кредиту здійснювалася у передбачений Положенням ( п. 1.11), а також Умовами та правилами (п. 1.1.14 із підпунктами) спосіб - шляхом фізичної присутності пластикової картки - спеціального платіжного засобу, та введення пін-коду. Розрахунок за проданий товар здійснювався не з рахунку користувача платіжної картки, а за її дорученням за рахунок кредитних коштів банку.

В аналогічний спосіб 5 вересня 2013 року здійснювалось розірвання двох договорів - договору купівлі-продажу та кредитного договору.

При цьому, внаслідок розірвання договору купівлі-продажу у відповідності із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачка повернула товар та отримала право вимагати повернення коштів від продавця товару.

В свою чергу, позивач здійснив у відповідності до абз. 6 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» повернення отриманого першого платежу за кредитним договором та у відповідності до абз. 3 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», отримав право вимоги від відповідачки, сплачених за вказівкою останньої грошових коштів.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 9992 (девять тисяч девятсот девяносто дві) грн. 30 коп..

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська