01.12.2015 Єдиний унікальний номер 205/6402/15-ц

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Федченко В.М.,
за участю секретаря - Бунакової С.О.
позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач 27 серпня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з договором дарування від 17.11.2004 року йому належить 60/100 частин житлового будинку №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську з господарськими будівлями і спорудами, які виділені у квартиру №1 та на яку має окрему будинкову книгу.
В 2011 році до нього звернулася відповідачка ОСОБА_3, родичка його цивільної дружини, з проханням дозволити зареєструватися у його житлі, оскільки вона на той час навчалась в Металургійній академії у м. Дніпропетровську і як студентку її направляли по програмі обміну студентів у Америку, то ж їй необхідно було отримати закордонний паспорт, а без реєстрації це не можливо було зробити. Наміру проживати в будинку позивача у відповідачки не було. Тож 25.11.2011 року позивач зареєстрував відповідачку в своєму житловому будинку №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську.
Відповідачка ніколи за вищевказаною адресою не проживала, де вона знаходиться позивачу не відомо.
Реєстрація відповідачки в квартирі перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Просив визнати її втратившою право користування житлом за адресою : АДРЕСА_1. Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, через засоби масової інформації, газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки не повідомила, письмових заяв від неї не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Третя особа Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи у судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, письмових заяв не надходило.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 60/100 частин житлового будинку №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську на підставі договору дарування від 17 листопада 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, належать ОСОБА_2 (а.с.5-6).
Згідно будинкової книги на вищевказане домоволодіння відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована домоволодінні №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську з 25.11.2011 року (а.с.7-10).
Згідно акта обстеження домоволодіння №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську від 19.08.2015р., встановлено, що в даному домоволодінні відповідачка ОСОБА_3 не проживає з 25.11.2011 року, особистих речей зазначеної особи за вказаною адресою не має (а.с.11).
У відповідності зі ст.. 316, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власній розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Отже, оскільки відповідачка вже на протязі тривалого часу не проживає в домоволодінні, то суд вважає, що є всі підстави усунути перешкоди позивачу у користуванні власністю, визнавши відповідачку такою, що втратила право користування житлом, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що необхідно усунути перешкоди позивачу в користуванні власністю та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом, що є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачкою при подачі позову було сплачено судовий збір, і її вимоги частково задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивачки, судовий збір в сумі 243,60 грн.
Керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 14, 15, 16, 316, 317, 319,321, 391 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні власністю, а саме, домоволодінням №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську та визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, домоволодінням №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську, що є підставою для зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Федченко В.М.