Справа № 639/4670/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Шиянової Л.О.

за участю секретаря Крбеян К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про надання одноразової матеріальної допомоги та стягнення аліментів , -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаним позовом до ОСОБА_2,третьої особи ОСОБА_3, який вточнив 16 листопада 2015 року, та просив стягнути з сина, ОСОБА_2, на його користь одноразову матеріальну допомогу для оплати операції на серці у розмірі 40 000 грн. та аліменти на його утримання, як батька, тяжко хворого, інваліда, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, протягом трьох років з дня звернення до суду.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є його сином , який народився у 1991 році за час перебування у шлюбі з ОСОБА_3, якій розірвано 03 липня 2002 року. Син у 2013 році закінчив Харківську інженерно-будівельну академію. В даний час працює в будівельній організації. Він на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова з 2002 року по 2009 рік сплачував ОСОБА_3 на утримання сина аліменти. З 1991 року по 2007 рік він був інвалідом 3 групи, з березня по 2010 р. йому встановлено 2 групу інвалідності безстроково. Перебуває на «Д» обліку в ОСДРЗН як ліквідатор на ЧАЄС та постійно лікується ; також перебуває на пенсійному обліку в УПФ України у Жовтневому районі м. Харкова і отримує пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та отримує пенсію. У грудні 2014 року переніс гострий інфаркт міокарда, тривалий час лікувався у кардіологічному відділенні ОСДРЗН. Зараз перебуває під наглядом лікарів: кардіолога, терапевта, невропатолога, окуліста в міській лікарні №3.

Все це сталося після того, як він отримав позовну заяву від гр-ки ОСОБА_3 про звернення її до суду про стягнення з нього аліментів. Крім того, вона постійно переслідує його сімю та родичів, тому стан його здоровя постійно погіршується і потребує постійного прийняття необхідних медичних препаратів, йому терміново потрібне хірургічне втручання на серці вартістю 40 000 грн. Син проживає разом з матірю ОСОБА_3 у чудовій квартирі, з хорошим ремонтом. ОСОБА_3 постійно торгує на ринку, обробляє 20 соток присадибної ділянки, має автомобіль. Оскільки, син проживає разом з ОСОБА_4, вони мають спільне майно, він раніше надавав сину допомогу, крім того, син працює, то вважає, що він має можливість надати йому вказану допомогу та сплачувати аліменти.

В судовому засіданні позивач уточнений позов підтримав в повному обсязі, надавши вищенаведені пояснення.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, в яких просив у позові відмовити ( а.с.47-48). Його представник ОСОБА_3,яка діє на підставі довіреності від 18 листопада 2015 року, вона ж третя особа, також проти позову заперечувала, зазначивши що позивач не надав суду доказів термінової необхідності хірургічної операції на серці, він має працездатну дружину, отримує пенсію достатню пенсію, віддихає у Туреччині, Ізраїлю, має також автомобіль. Син навпаки має мінливий нерегулярний заробіток, хворіє. Вона також має неофіційний прибуток, а саме займається торгівлею на ринку овочами та фруктами, які сама вирощую на присадибній ділянці, є інвалідом другої групи по зору. Сама сплачувала навчання сина , так як син відмовився подавати позовну заяву про стягнення аліментів з батька до закінчення ним академії.

Суд, заслухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно Ст.203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Відповідно ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно ст.206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, якій розірвано 03 липня 2002 року ( а.с.24). Від шлюбу мають сина, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, що сторони підтвердили.

Позивач єінвалідом 2 групи безстроково, перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Жовтневому районі та отримує пенсію по інвалідності, як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 4313, 23 гривні, що підтверджується копією довідки, посвідчення, перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (а. с. 7, 8, 90-91,110).

З наданих позивачем копій медичних документів, вбачається, що він періодично перебуває на стаціонарному лікуванні з переліком хвороб, в тому числі хворобою серця, має діагноз інфаркт міокарда, під час якого ставилось питання оперативного лікування. Згідно копій чеків придбає ліки, на які витрачає також значні кошти (а.с.9-10,11,12).

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження позивач має дружина ІНФОРМАЦІЯ_2, яка також має можливість надавати йому матеріальну допомогу, але, доказів того, що вона є непрацездатною, не працює та не має доходу, суду не додано.

Також судом встановлено, що відповідач з 2008 року навчався в Харківському національному університеті будівництва та архітектури, якій закінчив у 2013 року. За період навчання : 01.09.2012 року по 30.06.2013 року ОСОБА_2 сплачено за навчання 8200грн., що підтверджується довідками ( а.с.94,94).

Як вбачається з відповіді Харківської міської лікарні №3 від 28.11.2014 року №1355 відповідач ОСОБА_2 знаходиться на диспансерному обліку лікарні з 2010 року з приводу діагнозу « Хронічного гастродуоденту, вегетто-судинниої недостатністі, астигматизму обох очей; проходив неодноразово лікування : у 2009, 2011, 2012 роках (а.с.98). Проживає разом з матерію пенсіонеркою ОСОБА_3 та непрацездатною бабусею, ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою дільниці №43 КП « Жилкомсервіс» від 30.06.2015 року ( а.с.109). Його мати, ОСОБА_3, є інвалідом 2 групи за зором безстроково. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються відповідачем (а. с. 107-108).

ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Жовтневому районі та отримує пенсію 1050,30 гривень, що підтверджується копією довідки № 1531 від 11.11.2014 року (а. с. 104).

Згідно наданих представником відповідача копій листів, медичних довідок, витягів в медичної картки, копій квитанцій, чеків,ОСОБА_3 перебуває з 1990 року на обліку КЗОЗ «Харківська міська лікарня №3», протягом перебування під наглядом, призначались лікування, медичні препарати, періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, придбає ліки. (а. с. 99,100,101,102,103).

Згідно відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів № 3078 від 10.07.2015 року відповідач ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 року по 31.03.2015 року отримав доходи : у квітні 2013 року 1200,00 грн., у січні 2014 року 1300,00 грн., у квітні 2014 року - 3000,00 грн.,у січні 2015 року - 1500,00 грн.( а.с.49).

Таким чином, встановлено, що відповідач , не зважаючи на те, що є працездатним, отримає мінливий дохід, також разом з ним проживають непрацездатні мати та бабуся , які також потребують матеріальної допомоги.

Сімейним законодавством визначена сукупність підстав на обовязок утримання дочкою, сином своїх батьків, а саме: їх непрацездатність, потрібність матеріальної допомоги; а щодо виплати додаткових витрат вони повинні бути викликані тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Щодо отримання одноразової допомоги - то тільки у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач, син позивача, не має достатнього доходу для сплати одноразової допомоги за проведення операції у сумі 40 000 грн.

При вирішенні спору суд враховує заперечення відповідача, його представника та третьої особи щодо відсутності у позивача потреби матеріальної допомоги , неможливості її надання відповідачем з урахуванням його матеріального стану, його здоровя, стану здоровя його матері.

Також суд вважає, що позивач не потребує матеріальної допомоги, оскільки його дохід значно перевищує як сумісний доход відповідача та третьої особи. Крім того, в супереч ч.1 ст.60 ЦПК України позивач не надав суду доказів, що він потребує такої допомоги, також позивач не надав доказів термінової необхідності проведення операції та документу, який підтверджує її вартість. Направлення до клініки та прейскурант на послуги , надані позивачем ( а.с.12,25-26) не є належними доказами, оскільки належним чином не оформлені.

Таким чином, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову на підставі наявних у справі доказів, наданих сторонами в підтвердження позовних вимог та заперечень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10,11,57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України; ст..ст.202 -206 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про надання одноразової матеріальної допомоги та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.О. Шиянова