Справа № 310/7775/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 грудня 2015 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі: головуючого судді Ліхтанської Н.П.
при секретарі Олійник Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ої особи: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Як видно з позовної заяви, позивачу ОСОБА_1 та 3-й особі ОСОБА_4 на праві приватної власності належить по 1/2частині квартири АДРЕСА_1, в якій вони проживають. Також в цій квартирі були зареєстровані онуки позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідачі по справі. У 2006 році відповідач ОСОБА_2 повернувся із лав Збройних сил України і, маючи бажання вчитись у м. Бердянську, приїхав до позивача і прописався як член її сім»ї у квартирі АДРЕСА_2 та проживав до 2008 року. У цьому ж році він познайомився з жінкою та переїхав жити до неї, забравши свої особисті речі та інше майно і більше у квартиру не повертався, комунальні послуги за квартиру не сплачував. Відповідач ОСОБА_3 у 2005 році відбував покарання за скоєний злочин у колонії для неповнолітніх. Після звільнення із колонії у 2007році він також став мешкати разом з позивачем однією сім»єю та був зареєстрований у спірній квартирі, оскільки на цей час його батьки розірвали шлюб та проживали окремо. А у 2008 році відповідач ОСОБА_3 поїхав працювати у м.Донецьк. Там він одружився та разом із жінкою виїхав до Россії і більше позивач з ним не спілкувалась, де він зараз знаходиться їй не відомо, оскільки він у квартиру не повертався, за комунальні послуги не сплачував. Реєстрація за вищезазначеною адресою відповідачів перешкоджає позивачу повноцінно користуватися квартирою та позбавляє її права користуватися субсідією по сплаті комунальних послуг. На теперішній час відповідачі тривалий час в квартирі позивача не проживають, добровільно не виписалися, і позивач не має можливості розпорядитися своїм майном, у зв'язку з цим позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги в повному обсязі і пояснила, що відповідачі це онуки позивача, які зареєстровані у квартирі позивача та проживали до 2008року, після чого вони утворили свої сім»ї, залишили квартиру та забрали свої речі з квартири і виїхали за межі Бердянська, але з квартири не виписалися. З того часу і на теперішній час відповідачі в квартирі позивача не проживають, коштів на утримання квартири не надають, не сплачують комунальні платежі, а позивач не має можливості оформити субсідію, оскільки отримує невелику пенсію.
Відповідачі про розгляд справи був повідомлені через оголошення у газеті «Урядовий кур»єр» № 224 від 01.12.2015р.
Відповідачі у судове засідання не з"явилися, причини неявки не повідомили, заперечень проти позову не надіслали і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів.( заочне рішення).
3-я особа: ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій позов визнає та підтримує і просить справу розглянути без нього.
Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що вони як сусіди, тривалий час знають сім»ю позивача, і знають що позивач ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з сином ОСОБА_4 та онуками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які приблизно у 2008році , поженилися та виїхали з квартири бабусі, на теперішній час в квартирі не проживають, комунальні платежі не сплачують, бабусі нічим не допомагають, а через реєстрацію онуків у квартирі, вона не може отримувати субсідію.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав:
Позивачу ОСОБА_1 та 3-ій особі: ОСОБА_4 на праві приватної власності належить в рівних частках квартира АДРЕСА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 29.09.2000р.
Згідно довідки Комунального підприємства Бердянської міської ради
«Житлосервіс -2А» № 949 від 27.04.2015р. у спірній квартирі на теперішнівй час зареєстровані: позивач, ОСОБА_1, 3-я особа ОСОБА_4 та онуки позивача, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Як встановлено у судовому засіданні, у 2006 році відповідач ОСОБА_2 повернувся із лав Збройних сил України, приїхав до позивача і прописався як член її сім»ї у квартирі АДРЕСА_4 та проживав до 2008 року. У цьому ж році він познайомився з жінкою та переїхав жити до неї, забравши свої особисті речі та інше майно і більше у квартиру не повертався, комунальні послуги за квартиру не сплачував . Відповідач ОСОБА_3 у 2005 році відбував покарання за скоєний злочин у колонії для неповнолітніх. Після звільнення із колонії у 2007році він також став мешкати разом з позивачем однією сім»єю та був зареєстрований у спірній квартирі. А у 2008 році відповідач ОСОБА_3 поїхав працювати у м.Донецьк. Там він одружився та разом з дружиною виїхав до Россії і більше позивач з ним не спілкувалась, де він зараз знаходиться їй не відомо, оскільки він у квартиру не повертався, за
комунальні послуги не сплачував.
Згідно ст. 150 ЖК УРСР: Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи, що відповідачі не проживають в квартирі позивача більше 1року без поважних причин, мають інше місце проживання, перешкоджають позивачу користуватися своїм майном, суд вважає за можливе визнати відповідачів втратившими право на користування житловим приміщенням в квартирі позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,10,212-215,224-228 ЦПК України, ст. ст.391,405 ЦК України, ст.150 ЖК УРСР, суд
Визнати ОСОБА_2, 11квітня 1986р. народження, ОСОБА_3 , 22жовтня 1989р. народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_9