Справа № 278/2389/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Зубчук І.В.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району Житомирської області, третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюб, встановлення права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сімєю, як чоловіка та жінки без шлюбу з ОСОБА_6 в період з серпня 1992 року до жовтня 2011 року та визнати за нею право власності на 1/2 частину садового будинку №60, що знаходиться на території садового товариства «Трудівник», Пряжівського масиву ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району Житомирської області, який побудований під час проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовні заяві. Пояснила, що з ОСОБА_6 проживали разом, разом витрачали кошти на будівництво, разом вони купували меблі, побутову-техніку, робили ремонт, відвідували її родичів та родичів відповідача. В подальшому надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району Житомирської області надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, при розгляд справи покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 проти задоволення позову не заперечував, в подальшому надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, суд розглядає справу у її відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 з 01 березня 2003 року по 19 липня 2008 року був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16-19).

24 лютого 2014 року у віці 63 роки помер ОСОБА_6 (а.с.13), після смерті якого 1/2 частину садового будинку №60, що знаходиться на території садового товариства «Трудівник», Пряжівського масиву ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району, Житомирської області успадкував його син ОСОБА_4, про що видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.5).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з п. 7 Постанови № 5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. В даному випадку встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, а саме те, що ОСОБА_2 постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_6 з серпня 1992 року до жовтня 2011 року, необхідно для реалізації майнових прав позивачки.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (у редакції, яка була чинною на момент спірних правовідносин) майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини і навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.12 постанови Пленуму ВС «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 р. №16 (у редакції, яка була чинною на момент спірних правовідносин), спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають вирішуватися згідно з п.1 ст.17 закону «Про власність», відповідних норм ЦК Української РСР та з урахуванням п.5 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. №20. Правила ст.ст.22, 28, 29 КпШС в цих випадках не застосовуються.

Згідно із ч.1 ст.17 закону «Про власність», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Суд також приймає до уваги твердження свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 однією сімєю та будівництва садового будинку.

Вирішуючи спір про поділ майна, суд дійшов висновку, що садовий будинок №60, що знаходиться на території садового товариства «Трудівник», Пряжівського масиву ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району, Житомирської області є спільним майном подружжя, в якому має бути визнано за кожною зі сторін право власності на зазначене майно в рівних частках - по 1/2 його частині без їх поділу в натурі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 234, 256 ЦПК України, ст.ст. 3, 7, 60, 61, 69, 70, 74 Сімейного кодексу України, ст.ст. 357, 358, 364 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу з серпня 1992 року до жовтня 2011 року з ОСОБА_6.

Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_6 садовий будинок №60, що знаходиться на території садового товариства «Трудівник», Пряжівського масиву ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району, Житомирської області.

Визнавши за ОСОБА_9 право власності на 1/2 частину садового будинку №60, що знаходиться на території садового товариства «Трудівник», Пряжівського масиву ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району, Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Зубчук