17 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 30 липня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суд із позовом до
ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 06 серпня 2014 року відповідач отримала від нього, як завдаток в рахунок оплати за придбання будинку, грошові кошти у розмірі 3 000 дол. США, про що власноручно написала розписку та поставила свій підпис. Відповідач зобов'язувалась оформити договір купівлю-продаж будинку до жовтня 2014 року. Договір купівлі-продажу будинку укладений не був, тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 3 000 дол. США, що за курсом НБУ становить 64 658 грн 81 коп.
Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 травня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму заборгованості в розмірі 3 000 дол. США, що за курсом НБУ станом на 11 березня 2015 року еквівалентно 64 658 грн 81 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 30 липня
2015 року заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 травня 2015 року залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 30 липня 2015 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із доведеності заявлених позовних вимог.
Судами встановлено, що 06 серпня 2014 року ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_4 як завдаток в рахунок оплати за придбання будинку грошові кошти у розмірі 3 000 дол. США, про що власноручно написала розписку та поставила свій підпис та зобов'язувалась оформити договір купівлю-продаж будинку до жовтня 2014 року.
Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Отже, правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.
Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору.
Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є, авансом, який підлягає поверненню.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що договір купівлі-продажу належної відповідачу квартири між сторонами по даній справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, тому суди дійшли вірного висновку про те, що передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 3 000 дол. США є авансом, який підлягає поверненню позивачу.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали апеляційного суду Полтавської області від 30 липня 2015 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
Касаційну ОСОБА_5 відхилити.
Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 30 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко