Справа № 147/1535/13-ц Провадження № 22-ц/772/1956/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 Доповідач Колос С. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Колоса С. С.

суддів : Вавшка В. С., Якименко М. М.

секретар судового засідання : Маркевич Я. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку, поділ майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_4, що діє в інтересах та за дорученням ОСОБА_3 на заочне рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 24 грудня 2014 року,

встановила :

Заочним рішенням Тростянецького районного суду від 24 грудня 2014 зазначений позов задоволено .

Визнано об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Чкалова, 6 с.м.т. Тростянець .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1 / 2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Чкалова, 6 с.м.т. Тростянець в ідеальній частці без розподілу в натуральних долях .

Вирішено питання про розподілення та відшкодування судового збору .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що через істотне збільшення у вартості житлового будинку по вул.. Чкалова, 6 с.м.т. Тростянець, що на праві власності належало ОСОБА_3, внаслідок спільних трудових та грошових затрат подружжя, слід визнати його спільною власністю .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, що діє в інтересах та за дорученням ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у позовних вимогах, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, на недотримання норм матеріального та порушення норм процесуального права .

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_4, який просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у позові з підстав викладених у скарзі, ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5, які просять скаргу відхилити, а рішення залишити без змін, мотивуючи тим, що вона є безпідставною та не обгрунтованою, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного .

Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, судом першої інстанції неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, висновок суду не відповідає обставинам справи .

Відповідно до ст. 60 ч. 1 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Постановою Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 п. 23 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя » визначено, що вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу ( ст.. ст.. 60, 69 СК України, ст. 368 ч. 3 ЦК України ), відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати ( виключені з цивільного обороту ), незалежно від того на ім»я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом .

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути : квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово будівельному, дачно будівельному, гаражно будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов»язальними правовідносинами, тощо .

Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою ( шлюбним договором ) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох .

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що подружжя перебували в зареєстрованому шлюбі з 2 серпня 2003 року, який розірвано за рішенням Тростянецького районного суду від 12 вересня 2013 року .

Встановлено, що 16 вересня 2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договір дарування житлового будинку, що розташований по вул.. Чкалова, 6 с.м.т. Тростянець Тростянецького району Вінницької області ( а. с. 9 ). Вартість вказаного жилого будинку згідно ОСОБА_7 з реєстру прав власності на нерухоме майно № 1469807 від 12 вересня 2003 року становить 26 891 гривню ( а. с. 9 ) .

З висновку судової будівельно технічної експертизи від 14 квітня 2014 року № БТЕ 013 04 / 03 / 14 вбачається, що дійсна вартість будинковолодіння № 6 по вул. Чкалова с.м.т. Тростянець на час проведення дослідження становить 251 465 гривень ( а. с. 39 - 46 ). Вартість ремонтно будівельних робіт виконаних за час спільного проживання подружжя становить 45 703 гривні .

Висновком додаткової будівельно технічної експертизи № БТЕ 002 15 / 10 / 15 від 23 листопада 2015 року визначено, що до поліпшень, які призвели до збільшення вартості будинку віднесено заміна вікон дерев»яних на пластикові на суму 3 321 гривню, улаштування підвісної стелі із гіпсокартонних листів у кімнаті на суму 1 989 гривень, обклеювання стін шпалерами в сумі 4 480 гривень, улаштування водопроводу та каналізації в сумі 12 731 гривню, улаштування опалення 18 419 гривень, улаштування газопостачання в сумі 4 605 гривень ( а. с. 174 179 ) .

Колегія суддів вважає, що певні роботи, а саме заміна вікон, улаштування підвісної стелі в кімнаті та обклеювання стін шпалерами є поточними роботами, а тому істотно на ціну будинку не впливають .

З цього ж висновку вбачається, що станом на дату укладання договору дарування вартість нерухомого майна по вул.. Чкалова, 6 с.м.т. Тростянець складає 206 435 гривень, а станом на дату проведення дослідження складає 251 016 гривень, таким чином вартість нерухомого майна за період з 16 вересня 2003 року по 14 квітня 2014 року збільшилася на 44 581 гривню .

Зазначене вказує на те, що розмір витрачених сумісних коштів подружжя на здійснення поліпшень у житловому будинку хоча і є значними, однак не є такими, що істотно збільшили його ціну, а тому підстави для визнання спірного житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя відсутні .

Крім того, безпідставно судом першої інстанції порівняно вартість житлового будинку на момент укладання договору дарування у 2003 році та на час розгляду справи у 2014 році .

З 2003 року змінилася цінова політика на ринку житлової нерухомості. В 2000 2005 роках на ринку нерухомості була відносна стабільність. З 2004 по 2009 рік на ринку нерухомості спостерігалося різке зростання ринкової вартості нерухомості. Вартість нерухомості за цей час зріс у 5 6 разів .

Необгрунтовано і порівняно судом інвентаризаційну вартість спірного житлового будинку в 2003 році ( 26 891 гривню у відповідності до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 1469807 ) з ринковою його вартістю станом на 14 квітня 2014 року 251 046 гривень.

Зазначене вказує на те, що судом першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, неповно з»ясовано зазначені обставини, не дано їм належної оцінки, висновок суду не відповідає обставинам справи .

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є : неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у позовних вимогах .

Керуючись ст. ст.. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, що діє в інтересах та за дорученням ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 24 грудня 2014 року - скасувати та ухвалити нове, яким :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку, поділ майна подружжя - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення .

Протягом двадцяти днів з часу проголошення на рішення може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Головуючий С. С. Колос

Судді : В. С. Вавшко

ОСОБА_8