АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22ц/774/1622/К/15 суддя Пустовіт О.Г.
Категорія - 26 (4) Суддя-доповідач Ляховська І.Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ляховської І.Є.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар - Маслова К.В.,

за участю - представника відповідача Літовченко Тетяни Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"(далі - ПАТ «КЗРК») про стягнення моральної шкоди, посилаючись на отримання ним професійного захворювання внаслідок праці протягом тривалого часу в шкідливих умовах на різних посадах на підприємстві відповідача, що підтверджується копією трудової книжки. Висновком МСЕК від 06 травня 2014 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням в розмірі 25% безстроково. Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в умовах важкої фізичної праці з перевищенням гранічно допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та виробничого процесу, просив суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «КЗРК» на його користь 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. У задоволенні решти вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, оскільки вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, судом першої інстанції не враховано того факту, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року, з ПАТ «ЦГЗК» на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди стягнуто 10 000,00 грн. На його думку, саме з вини ПАТ «ЦГЗК», який не забезпечив позивачу безпечні умови праці, ОСОБА_3 втратив працездатність, а вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди вже задоволено судом за рахунок винної особи, таким чином відповідач не повинен відповідати за шкоду, заподіяну позивачу іншим підприємством. Крім того, вважає, суд залишив поза увагою той факт, що позивач при працевлаштуванні був поінформований про шкідливі умови праці, проте добровільно виконував такі роботи, а також те, що відсутні докази, які підтверджують факт спричинення моральної шкоди саме з вини відповідача.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Судом встановлено та підтверджується копією трудової книжки, що ОСОБА_3, працюючи на шахті ім. Орджонікідзе майстром гірничої підземної добувної дільниці, начальником підземної дільниці, забезпечував виконання плану виробництва згідно вимог технологічних та виробничо-технічних інструкцій, проектів, правил технічної експлуатації устаткування, правил безпеки під час проведення горничних та вибухових робіт, своєчасно готував виробництво, організовував та вів контроль за виконанням технологічних процесів, організовував та забезпечував безпечне ведення технологічних процесів, експлуатацію обладнання.

Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного обладнання, підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та виробничого шуму.

Медичним всиновком ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 04 лютого 2014 року ОСОБА_3 встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) ЛН першого-другого ст. J44.; нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху)Н90.3 (а.с. 25-26).

Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П - 4 № 1 від 27 лютого 2014 року, встановлено, що причиною виникнення професійного захворювання є робота впродовж 28 років, в тому числі 9 років і 2 місяців у ПАТ «ЦГЗК», в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Умови праці майстра гірничого підземної дільниці за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до ІІІ класу 1-3 ступеня шкідливості, за рівнем шуму до ІІІ класу 2 ступеня шкідливості. Аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/м36 з вмістом кристалічного кремнію діоксину у пилу від 10% до 70%- від 2,6 до 16,8 при гранично допустимому до 2,0. Шум еквівалентний рівень звуку в бД: від 88 до 93 при гранично допустимому до 80 (а.с.15-18).

Висновком МСЕК від 06 травня 2014 року ОСОБА_3 встановлена втрата професійної працездатності 25% (20% по ХОЗЛ та 5% по туговухості) безстроково (а.с. 14).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності того, що професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків на підприємстві відповідача і пов'язане з виробництвом, та дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

При цьому, частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як убачається з акту розслідування професійного захворювання від 27 лютого 2014 року, професійне заворювання позивача виникло під час його роботи на шахті ім. Орджонікідзе ПАТ «ЦГЗК». При цьому причиною професійного захворювання ОСОБА_3 є тривалий час роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, без зазначення конкретних осіб, які порушили ст. 153 КЗпП України та законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи, ст. 13 Закону України «Про охорону праці», у зв'язку із неможливістю визначення конкретних посадових осіб, враховуючи тривалий стаж роботи ОСОБА_3 в умовах шкідливих виробничих факторів.

Згідно із п. 82 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232, комісія з розслідування проводить оцінку умов праці працівника за матеріалами раніше проведеної атестації робочих місць, результатів обстежень і досліджень, проведених відповідними закладами державної санітарно-епідеміологічної служби або санітарними лабораторіями, атестованими МОЗ в установленому порядку, вивчає приписи органів державного нагляду за охороною праці, подання посадових осіб робочих органів виконавчої дирекції Фонду і представників профспілок, інструкції з охорони праці працівників, заключні акти періодичних медичних оглядів, накази та розпорядження адміністрації підприємства про порушення працівником вимог правил та інструкцій з охорони праці, строків проходження періодичних медичних оглядів, картки обліку індивідуальних доз опромінення на робочому місці джерелами радіаційного випромінювання, одержує письмові пояснення посадових осіб, інших працівників з питань, пов'язаних з розслідуванням причин виникнення професійного захворювання, а у разі потреби вимагає проведення додаткових досліджень на робочому місці та бере участь у них, вивчає первинну медичну документацію щодо хворого.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_3 працював у шкідливих умовах праці на наступних підприємствах: з 24 серпня 1976 р. по 07 вересня 1981 р., з 10 серпня 1983р. по 31 жовтня 1983р. - підземним елетрослюсарем, черговим та з ремонту обладнання у гірничому ЕОМ, підземним механіком дільниці ВО «Кривбасруда», РУ ім. Комінтерна, шахти «Більшовик»; з 16.11.1983р по 06.06.1985р. - підземним гірничим майстром, підземним механіком Таврійського ГЗК; з 02.03.1987р. по 31.03.1989р. - енергетиком Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату; з 01.04.1989р. по 28.02.1990р. - підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання виробничого шахтобудівельного кооперативу "Таврія"; з 01.03.1990р. по 20.07.1995р. - заступником начальника підземної дільниці, підземним електрослюсарем по ремонту обладнання Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату; з 27.07.1995р. по 30.05.2002р. - інженером по обладнанню відділу головного механіка, майстром по ремонту обладнання, в.о.головного інженера Балаклавської дробильно-збагачувальної фабрики; з 25.01.2005р. по 16.05.2014р. - начальником підземної дільниці, підземним майстром гірничим ш. "Орджонікідзе" ПАТ "ЦГЗК".

Тобто, позивач працював на підприємстві відповідача лише 7 роки 8 місяців.

Актом розслідування хронічного професійного захворювання позивача від 27 лютого 2014 року встановлено, що причиною професійного захворювання ОСОБА_3 є робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу впродовж 9 років 2 місяців на ПАТ «ЦГЗК».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року, з ПАТ «ЦГЗК» на користь ОСОБА_3 стягнуто 10 000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди (а.с. 43-45, 46-50).

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача про те, відповідач не повинен відповідати за шкоду, заподіяну позивачу іншим підприємством, а також про недоведеність факту завдання моральної шкоди відповідачем, заслуговують на увагу.

На думку колегії суддів, позивачем не доведено наявність підстав для задоволення його позовних вимог, оскільки при складанні акту розслідування хронічного професійного захворювання позивача від 27 лютого 2014 року атестація його робочих місць на ПАТ «КЗРК» не проводилась та не обстежувались і не досліджувались умови його праці у відповідності до п. 82 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232.

Наявності самого тільки факту роботи позивача у шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача недостатньо, оскільки докази того, що ці умови перевищували гранично допустимий рівень небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу і вплинули на втрату позивачем професійної працездатності відсутні.

Крім того, наявні у справі медичні документи свідчать про те, що ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою з приводу захворювавання, яке визнано професійним, під час роботи на ПАТ «ЦГЗК».

Згідно з відповідддю Українського науково-дослідного інституту промислової медицини № 05/21-1970 від 02 листопада 2015 року вперше за медичним обстеженням ОСОБА_3 звернувся у травні 2011 року.

Загальними підставами, наявність яких є необхідною для всіх випадків відшкодування шкоди, є: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

На думку колегії суддів, із наданих позивачем доказів, не вбачається наявність причинного зв'язку між роботою позивача у шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача та отриманим ним професійним захворюванням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення з ПАТ «КЗРК» на його користь моральної шкоди з підстав недоведеності вини відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди.

Оскільки суд першої інстанції при розгляді справи виходив із іншої правової оцінки обставин на предмет їх доведеності, з якою колегія суддів не погоджується, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3, 4 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: І.Є. Ляховська

Судді: А.П. Барильська

Я.М. Бондар