Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь», треті особи: Управління Держземагенства у Лебединському районі Сумської області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Лебединського районного управління юстиції, державний нотаріус Лебединської районної державної нотаріальної контори Лисенко Валентина Федорівна, відкрите акціонерне товариство «Ощадбанк України», виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, ОСОБА_4, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та договорів оренди земельних ділянок, визнання права власності та витребування із чужого незаконного володіння земельних ділянок, заробітної плати та грошових вкладів, стягнення коштів та орендної плати за землю; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування шкоди за касаційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 8 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 лютого 2015 року та касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки та скасувати їх державну реєстрацію у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі: серії НОМЕР_1 від 10 лютого 2006 року, серії НОМЕР_2 від 10 лютого 2006 року, серії НОМЕР_3 від 10 лютого 2006 року;

- визнати недійсними договори оренди цих земельних ділянок та вилучити їх з державної реєстрації в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі: НОМЕР_17, НОМЕР_19, НОМЕР_18;

- визнати за ним право власності на майно померлого ОСОБА_5 у вигляді трьох земельних ділянок площею по 4.16 га кожна, що належали ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області; грошові вклади з належними процентами, індексацією та компенсацією, що знаходяться у Лебединському відділенні № 3233 ПАТ «Державний ощадний банк» та не отриманої ОСОБА_5 заробітної плати на загальну суму 6 248 грн 30 коп.;

- витребувати спадкове майно ОСОБА_5 із чужого незаконного володіння, а саме: від ОСОБА_2 у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; неотриманої ОСОБА_5 заробітної плати в сумі 6 248 грн 30 коп. та грошових вкладів з належними процентами, індексацією та компенсацією на загальну суму 18 850 грн 97 коп., а від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» (далі - СТОВ «Промінь») - вищевказані земельні ділянки, які передані йому в оренду ОСОБА_8;

- стягнути з ОСОБА_2 виплачену йому компенсацію грошових вкладів в сумі 1 тис. грн та нараховану, але не отриману ОСОБА_5 заробітну плату в розмірі 5 969 грн 30 коп.;

- стягнути з СТОВ «Промінь» суму недоотриманого доходу у грошовій формі з орендної плати за землю за 2007-2014 роки, що становить 41 808 грн 50 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є спадкоємцем за законом після ОСОБА_5 (племінник його батька), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказував, що крім нього спадкоємцем є тітка померлого - ОСОБА_4 Натомість відповідач ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримав спадкове майно, до складу якого ввійшли грошові вклади, заробітна плата та три земельні ділянки, на які він отримав державні акти та передав в оренду СТОВ «Промінь».

У серпні 2014 року ОСОБА_8 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 половину коштів, що становить 4 842 грн 29 коп., які були витрачені ним на поховання спадкодавців, придбання та встановлення пам'ятників, витрат на нотаріальне переоформлення майна та оформлення в землевпорядних установах, витрат у лютому 2010 року на надання правової допомоги при розгляді справи № 2-8/2010 за його позовом про встановлення факту належності садиби по АДРЕСА_1 спадкодавцю ОСОБА_5, які просив зарахувати в рахунок задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з нього коштів отриманих в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_5

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 8 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25 лютого 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними державні акти, видані на ім'я ОСОБА_2, на право власності на земельні ділянки площею кожна по 4,16 га, розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва:

- серії НОМЕР_1 від 10 лютого 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_17;

- серії НОМЕР_2 від 10 лютого 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_18;

- серії НОМЕР_3 від 10 лютого 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_19.

Визнано недійсними договори оренди земельних ділянок, площею кожна по 4,16 га, розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладені між ОСОБА_8 та СТОВ «Промінь» від 2 серпня 2006 року, зареєстровані в Сумській регіональній філії ДП «Центр» ДЗК» за номерами: 6071, 6072 та 6074.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за правонаступництвом ОСОБА_9 спадкового майна після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за законом на 1/2 частину:

- земельної ділянки площею 4,16 га, з яких 2,65 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, а 1,51 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, що належала ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1;

- земельної ділянки площею 4,16 га, з яких 2,65 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, а 1,51 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, що належала ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3;

- земельної ділянки площею 4,16 га, з яких 2,65 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, а 1,51 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, що належала ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2;

- грошових вкладів з належними процентами та індексацією, що знаходяться в Лебединському відділенні №3233 ВАТ «Державний ощадний банк» на рахунках із залишками вкладів: НОМЕР_4 - 1 590 грн 49 коп., НОМЕР_5 - 154 грн 88 коп., НОМЕР_6 - 4 210 грн 45 коп., НОМЕР_7 - 4 830 грн 53 коп., НОМЕР_8 - 2 702 грн 44 коп., НОМЕР_9 - 3 504 грн 09 коп., НОМЕР_10 - 10 783 грн на ім'я ОСОБА_2

Зобов'язано СТОВ «Промінь» повернути ОСОБА_1 три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земельними кадастровими номерами: НОМЕР_11; НОМЕР_12;НОМЕР_13;НОМЕР_14; НОМЕР_15; НОМЕР_16, які знаходяться у його користуванні, передані в оренду ОСОБА_8 по договорам оренди від 2 серпня 2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 2 984 грн 50 коп. незаконно отримані в якості заробітної плати померлого ОСОБА_5 та 500 грн компенсаційних виплат по грошових вкладах спадкоємців в ТВБВ №10018/065 Лебединській філії Сумського обласного управління ВАТ «Ощадбанк».

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 920 грн на відшкодування витрат по встановленню пам'ятників померлим спадкодавцям та повернуто їх на погашення стягнень з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі СТОВ «Промінь», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення в частині їх зобов'язання повернути ОСОБА_1 три вищевказані земельні ділянки скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судові рішення в частині зустрічного позову не оскаржуються, а тому в силу ст. 335 ЦПК України не переглядаються.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково первісний та зустрічний позов, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що спадкоємцями після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_9 та ОСОБА_4, оскільки судовим рішенням було визнано нікчемним заповіт, складений ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_2

ОСОБА_1 є спадкоємцем за правом представлення після ОСОБА_9, який помер у 2012 році, а тому має право на Ѕ частину спадкового майна ОСОБА_5

Проте повністю погодитись з такими висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Судами установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік - ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх син - ОСОБА_5

Спадкоємцем після ОСОБА_5 за заповітом був ОСОБА_8, який отримав відповідні свідоцтва про право на спадщину від 20 грудня 2005 року, посвідченні державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Лисенко В.Ф. за реєстровими №3093, №3097, №3224, до складу якої увійшли три земельні ділянки, ощадні збереження та заробітна плата.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 грудня 2005 року №3093 ОСОБА_8 отримав державні акти на право власності від 10 лютого 2006 року НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, на три земельні ділянки площею 4,16 га, розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району.

2 серпня 2006 року між ОСОБА_8 та СТОВ «Промінь» було укладено три договори оренди землі строком на 5 років кожен, з орендною платою 368 грн на рік.

ОСОБА_2 за користування вищевказаними земельними ділянками було нараховано та виплачено: за 2011 рік - 3 983 грн 10 коп., 2012 рік - 5423 грн 85 коп., а в 2013 році орендна плата не виплачувалась, що підтверджується довідкою СТОВ «Промінь» від 24 листопада 2014 року.

Також встановлено, що ОСОБА_8, як спадкоємець померлого ОСОБА_5, отримав заборгованість по заробітній платі у розмірі 5 969 грн, що підтверджується довідкою арбітражного керуючого СТОВ «Межиріч» від 30 червня 2011 року.

23 січня 2006 року, належні ОСОБА_5 рахунки № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_24, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26, № НОМЕР_27, № НОМЕР_28, № НОМЕР_29, № НОМЕР_30 у ВАТ «Державний Ощадний банк України», були переоформлені на ОСОБА_2 і він отримав 1 тис. грн виплат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 22 червня 2010 року визнано нікчемним заповіт на ім'я ОСОБА_2, посвідчений 24 березня 2004 року секретарем виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області Мікуліною Н.Н.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 25 лютого 2011 року визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_2

Як убачається з матеріалів справи з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до Лебединської районної державної нотаріальної контори звернулися спадкоємці третьої черги: дядько - ОСОБА_9 та тітка - ОСОБА_4

ОСОБА_1 вступив у спадкові права після смерті батька ОСОБА_9 у 2012 році, що підтверджується письмовою інформацією нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 4 ст. 1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Будь - яких доказів того, що ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право про право на спадщину за законом суду не надано.

Суд, задовольняючи позов про витребування у СТОВ «Промінь» спірних земельних ділянок, послався на ст. ст. 215, 216, 388 ЦК України.

Суд першої інстанції, у порушення ч. 6 ст. 130 ЦПК України, не уточнив позовних вимог і ухвалюючи рішення, вищевказані вимоги закону до уваги не взяв, не врахував, що позивач свої позовні вимоги мотивував і ст. 216 і ст. 388 ЦК України, проте доказів, які б підтвердили його право власності на спірне майно суду не надав.

Висновки судів ґрунтуються на припущеннях, що в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України є неприпустимим.

При цьому судом залишено поза увагою вимоги статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України про те, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, і не з'ясовано, в чому саме полягає порушення законних прав позивача.

Крім того, суд, визнавши недійсними договори оренди, і, як наслідок їх недійсності, визнав ОСОБА_1 власником майна, як спадкоємця, не з'ясував, чи існує у нього спір щодо спадкового майна і з ким, та чи є у нього перешкоди для оформлення у нотаріальній конторі права власності на спадкове майно.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України в від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК).

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним,

чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК

і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

У цій частині рішення має міститися обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах, на статті 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК (статті 224 - 226 ЦПК) - при ухваленні заочного рішення) й інші норми процесуального права, керуючись якими суд установив обставини справи, права та обов'язки сторін.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не може вважатись законним й обґрунтованим, оскільки мотивувальна частина рішення не відповідає резолютивній частині.

Апеляційний суд на порушення вимог закону судом першої інстанції уваги не звернув.

Таким чином, оскільки суди, в порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України, на вказані вимоги закону уваги не звернули, не визначились з характером спірних правовідносин та правовою нормою, яка підлягає застосуванню до них, ухвалені у справі судові рішення відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 8 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик