У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Антонівської селищної ради, Управління Держземагенства у м. Херсоні Херсонської області, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення в частині надання земельної ділянки для приватизації та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Антонівської селищної ради, Управління Держземагенства у м. Херсоні Херсонської області, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення в частині надання земельної ділянки для приватизації та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 02 листопада 2012 року він придбав з прилюдних торгів житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,05 га, який належав на праві приватної власності ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу від 02 липня 2007 року.

Пізніше йому стало відомо, що 30 вересня 2009 року ОСОБА_5 на підставі рішення Антонівської селищної ради № 564 від 07 квітня 2009 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0530 га.

Посилаючись на те, що передача земельної ділянки у власність особі, яка на той час не була її користувачем або власником розташованого на ньому домоволодіння, є незаконною і такою, що призводить до порушення його права власності, позивач просив з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати незаконним та скасувати рішення Антонівської селищної ради від 07 квітня 2009 року за № 564 в частині надання земельної ділянки площею 0,0530 га, розташованої за вказаною адресою для приватизації ОСОБА_5, визнати недійсним виданий на підставі цього рішення державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 30 вересня 2009 року.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 14 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2015 року, позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Антонівської селищної ради народних депутатів від 07.04.2009 року за № 564 в частині надання земельної ділянки площею 0,0530 га, розташованої по АДРЕСА_1 для приватизації ОСОБА_5

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 30.09.2009 року, виданого на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0530 га, розташованої по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, виданого на підставі рішення Антонівської селищної ради народних депутатів від 07.04.2009 року за № 564.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені судові рішення та справу передати на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшли вірного висновку про те, що на час винесення органом місцевого самоврядування рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_5 і отримання останнім державного акта про право власності, ОСОБА_5 не був власником домоволодіння по АДРЕСА_1 та не користувався розташованою за цією адресою земельною ділянкою.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов І.К. Парінова