Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/864/15-ц

Провадження №2/377/353/15

16 грудня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Теремецької Н.Ф., при секретарі: Щуковській А.М.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку, -

УСТАНОВИВ:

До суду з позовними вимогами звернулося ПАТ «Альфа-Банк», які в процесі судового розгляду справи представник позивача на підставі довіреності зменшив та просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість по кредитному договору № 16 від 24.01.2008 року в розмірі 53481,86 гривень (а.с. 202-204).

Позивач обґрунтовував позов тим, що 24 січня 2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 16, відповідно до умов якого, банк зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 130 000 гривень, а відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього. На виконання умов кредитного договору первинний кредитор надав позичальнику кредит в сумі 130 000 гривень. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 16 позивач уклав з ОСОБА_4 договір поруки № 7 від 24 січня 2008 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору солідарно з ним. Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі. На підставі договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Всупереч умов кредитного договору позичальник неналежно виконує взяті на себе зобовязання по сплаті платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим відсотками , чим порушує взяті на себе зобовязання, в результаті чого має прострочену заборгованість. Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем будь-яких зобовязань, прийнятих на себе згідно умов кредитного договору, в тому числі щодо сплати щомісячних платежів згідно умов кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту, позивач має право вимагати достроково погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або комісії за надання кредиту, та/або комісії за управління кредитом, та/або суми неустойки чи інших грошових зобовязань за кредитним договором. Для захисту своїх кредиторських прав, на виконання умов кредитного договору відповідачам були направлені письмові вимоги про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимоги не виконані. Відповідно до положень кредитного договору кредитодавець має право вимагати задоволення позичальником вимоги про дострокову сплату заборгованості в судовому порядку. Позивач, керуючись ст. ст. 11, 509, 514, 525, 526, 549, 554, 623, 624, 625, 1049, 1054, 1077, 1078, 1080 ЦК України просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором, яка станом на 3 грудня 2015 року становить 53481,86 гривень, що складається з заборгованості за кредитом 50416,54 гривень, заборгованості по відсотках 3065,32 гривень.

Відповідачем ОСОБА_4 подані заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ПАТ «Альфа-Банк», в порушення вимог п. 5.2 договору поруки від 24.01.2008 року, в односторонньому порядку збільшив щомісячний платіж по сплаті по тілу кредиту з 1084 гривень до 1150 гривень. Отже, підвищення щомісячного платежу по тілу кредиту в односторонньому порядку призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя без її згоди, зокрема, збільшився розмір щомісячного платежу і сума залишку несплаченої кредитної заборгованості позичальника в порівнянні з графіком. Внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобовязання, забезпеченого порукою, зокрема, збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою, що припинена(а.с. 128-129).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, пославшись на невиконання відповідачем ОСОБА_2 зобовязання по кредитному договору № 16, а відповідачем ОСОБА_4 не виконання зобовязання за договору поруки № 7, що фактично призвело до заборгованості за кредитним договором, відсотках на суму 53481,86 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, в запереченнях на позовну заяву просила розглядати справу за її відсутності та відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 січня 2008 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк і ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 16 з додатками до нього на наступних основних умовах(а.с. 5-16).

Відповідно до п.2.1 кредитного договору Банк надає позичальнику кредит у сумі 130 000 гривень на умовах, передбачених цим договором.

За користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 15 % річних, а термін повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 23.01.2018 року, що передбачено п. п. 2.2 та 2.3 кредитного договору.

За змістом п. 2.4 кредитного договору, погашення процентів за кредитом здійснюється позичальником щомісячно, погашення кредиту здійснюється щомісячно у відповідності до графіку (Додаток № 1), який є невідємною частиною даного договору.

Відповідно до п.3.3 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються банком та сплачуються позичальником щомісячно в останній робочий день поточного місяця, за період з першого по останній день звітного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п.2.3 договору на рахунок № 2318, відкритий Банком у філії «Відділення Промінвестбанку м.Славутич Київської області».

Згідно п.3.8 кредитного договору за наявності заборгованості за кредитом та/або процентами за користування ним, сторони встановлюють наступну черговість погашення позичальником заборгованості за цим договором:

- нараховані та несплачені в строк проценти;

- нараховані проценти, строк сплати яких не настав;

- прострочена заборгованість за кредитом;

- неустойка та збитки, що виплачуються понад неустойку.

Задоволення вимог кожної наступної черги здійснюється після повної сплати позичальником суми заборгованості за попередньою чергою.

Як зазначено в п. 4.1 кредитного договору, виконання зобовязань позичальника за цим договором забезпечується: - іпотека трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; фінансова порука ОСОБА_4, НОМЕР_1, виданий Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області, 19.05.1997 року.

Пунктом 5.2.1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується використати кредит за цільовим призначенням і погасити проценти(відповідно до п.3.3), та заборгованість по кредиту відповідно до розробленого графіку погашення (додаток № 1 до Договору) на позичковий рахунок № 6318, відкритий Банком у філії «Відділення Промінвестбанку м.Славутич Київської області».

Відповідно до п.5.2.2 кредитного договору позичальник зобовязується своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування кредитом, суми неустойки в порядку, передбаченому цим договором.

Пунктом 5.2.7 кредитного договору передбачено зобовязання позичальника достроково погасити заборгованість за цим договором протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення від банку про вимогу достроково виконати зобовязання за даним договором у випадках, передбачених п. 5.3.2 договору.

З п. 5.3.2 кредитного договору вбачається, що банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання кінцевого терміну погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентами за користування ним, суму неустойки і збитків, передбачених цим договором, у випадках, які визначаються згідно з цим договором істотними та можуть негативно вплинути на стан кредитної заборгованості позичальника, зокрема, якщо позичальник прострочив свої зобовязання по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць відповідно до умов цього договору; або у разі несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту; або у випадку перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10 %.

Крім того, пунктом 5.3.2 кредитного договору передбачено, що банк письмово повідомляє позичальника (поштою з повідомленням; вручення банком особисто позичальнику під розписку) про необхідність дострокової сплати суми заборгованості.

Відповідно до п.5.3.4 кредитного договору банк має право відступити право вимоги за цим договором з наступним повідомленням позичальника про особу нового кредитора протягом 5 днів з моменту укладення банком з цього приводу договору.

Згідно п.6.4 кредитного договору за несвоєчасну сплату суму кредиту та/або процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення платежу.

У відповідності до п.6.5 кредитного договору у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 30 % річних від простроченої суми згідно ч.2 ст.625 ЦК України.

Як зазначено у п. 6.7 кредитного договору, за невиконання прийнятих на себе зобовязань, передбачених п. п. 5.2.3, 5.24, 5.2.5 та 5.2.6, 5.2.10 цього договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 15 % від суми кредиту за кожний випадок невиконання.

Пунктом 6.10 кредитного договору встановлено строк позовної давності тривалістю у 10 років.

Договором № 20/16-08 про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 16 від 24.01.2008 року, було внесено зміни до п.7.3 кредитного договору, Додатку № 1 та Додатку № 2, зокрема, змінена сума погашення кредиту з травня 2008 року до 1100 гривень, з жовтня 2009 року до 1150 гривень(а.с. 12-13) .

14 лютого 2011 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 4/16-08 до кредитного договору № 16 від 24.01.2008 року, відповідно до умов якого були внесені зміни до п.5.2.10 кредитного договору, доповнено абзацом п.5.3.2 кредитного договору та доповнено новим абзацом п.6.4 кредитного договору, п.6.5 кредитного договору викладено в новій редакції, Додаток № 2 викладено в редакції Додатку № 1 до цього договору(а.с 11).

Відповідно до п.6.4 кредитного договору за кожен випадок виникнення простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 50,00 гривень. Сплата штрафу не звільняє позичальника від належного виконання зобовязань за цим договором.

Як зазначено у п. 6.5 кредитного договору, у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 40 % річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

10 травня 2011 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 3/16/531 до кредитного договору № 16 від 24.01.2008 року, відповідно до умов якого було викладено преамбулу в новій редакції та по всьому тексту кредитного договору слова і цифри «філія «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Славутич Київської області», «код банку 321154», «» у відповідних відмінниках замінено відповідно словами та цифрами філія «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Чернігів, «код банку 353456», «» у відповідних відмінках, а також було викладено в новій редакції п.3.3 кредитного договору(а.с. 10).

Як зазначено в п. 3.3 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються банком на рахунок № 6489 щомісячно в останній робочий день звітного місяця, за період з першого по останній календарний день звітного місяця та сплачуються авансом щомісячно протягом поточного місяця, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п. 2.3 кредитного договору на рахунок № 6489, відкритий банком в філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Чернігів» код банку 353456 шляхом: перерахування коштів з поточних рахунків відкритих в філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Чернігів» код банку 353456, або будь-яких інших поточних рахунків позичальника; готівкою; іншими шляхами, передбаченими законодавством.

24 січня 2008 року акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_4 уклали договір поруки № 7 від 24.01.2008 року на наступних умовах (а. с. 14-17).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель у відповідності до умов цього договору, у випадку невиконання та/або прострочення виконання позичальником, ОСОБА_2, зобовязань за кредитним договором зобовязується виконати зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором, а саме:

1) заборгованість в розмірі наданого кредиту 130000,00 гривень;

2) нараховані за користування кредитом проценти на момент погашення вказаної у підпункті 1 пункту 2.1 цього договору суми кредиту;

3) неустойки (штрафу, пені);

4) збитків, завданих кредиторові.

Згідно п. 2.2 договору поруки, у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником зобовязань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й позичальник.

Як зазначено у п.3.1 договору поруки, у випадку невиконання зобовязань позичальником у строки, визначені кредитним договором, кредитор зобовязаний звернутися з письмовою вимогою на адресу поручителя.

За змістом п.3.3 договору поруки у разі одержання вищевказаної вимоги кредитора поручитель зобовязується повідомити про це позичальника протягом 3-робочих днів з моменту її отримання, а у разі предявлення кредитором до поручителя позову подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі.

Пунктом 3.4 договору поруки передбачено, що поручитель не пізніше 5-ти робочих днів з дня отримання вимоги кредитора (п. 3.1 даного договору) зобовязаний погасити суму в розмірі, визначеному п. 2.1 цього договору.

Відповідно до п. 3.5 договору поруки, виконання поручителем зобовязань перед кредитором здійснюється шляхом перерахування суми заборгованості (п. 2.1 цього договору) із будь-якого поточного рахунку, що належить поручителю, у визначений цим договором термін (п. 3.4 цього договору) на рахунки, відкриті кредитором в філії «Відділення Промінвестбанку в м. Славутич Київської області», МФО 321154, номери яких будуть вказані у порядку, передбаченому п. п. 3.1 та 3.2 цього договору.

Пунктом 4.1 договору поруки передбачено за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим договором винна сторона відшкодовує потерпілій стороні завдані їй збитки. При цьому збитки відшкодовуються винною стороною понад неустойку, передбачену цим договором.

Також судом встановлено, що 17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами(а.с. 21-31).

Відповідно до п. 2.2 договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань, правом на звернення стягнення за зобовязаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення. При цьому передача прав вимоги за забезпеченнями, що випливають з договорів застави/поруки (якщо вони укладені у письмовій формі з нотаріальним посвідченням) та іпотечних договорів, укладених первісним кредитором з позичальниками, оформлюються окремими договорами про передачу прав вимоги за забезпеченнями, що випливають з договорів застави/поруки (якщо вони укладені у письмовій формі з нотаріальним посвідченням) та іпотечних договорів, які укладаються сторонами одночасно з підписанням Реєстру позичальників. Такі договори про передачу прав вимоги за забезпеченнями, що випливають з договорів застави/поруки (якщо вони укладені у письмовій формі з нотаріальним посвідченням) та іпотечних договорів, будуть укладені сторонами в дату укладання цього договору на тих самих умовах, що і цей договір. Права вимоги за забезпеченням, що випливають з договорів, укладених в письмовій формі без нотаріального посвідчення передаються новому кредитору на підставі договору.

Як передбачено п. 4.1 договору відступлення прав вимоги, відступлення прав вимоги первісним кредитором новому кредитору, набуття новим кредитором прав вимоги та заміна кредитора за правами вимоги на нового кредитора набувають чинності у день укладення договору, за умови належного оформлення сторонами (підписання та скріплення відбитком печаток сторін) реєстру позичальників.

Договір відступлення прав вимоги набуває чинності в дату його належного оформлення: підписання сторонами та скріпленням відбитків печаток сторін, що передбачено п. 16.2 цього договору.

Згідно п. 4.3 договору відступлення прав вимоги сторони підписують реєстр позичальників, що є додатком № 1.

Як вбачається з реєстру позичальників (додаток № 1 до договору відступлення прав вимоги), копія якого долучена до матеріалів справи, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 17.12.2012 року передав ПАТ «Альфа-Банк» кредитний портфель по кредитному договору № 16 від 24.01.2008 року, укладеному між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2Б.(а.с. 240-242).

Таким чином, суд вважає доведеним факт переходу права вимоги за кредитним договором до нового кредитора, оскільки позивачем надано належним чином завірені копії документів, які підтверджують набуття ним права вимоги, в тому числі, договір відступлення права вимоги та додатків до цього договору(а.с. 220-242).

З огляду на те, що відбулася заміна кредитора у спірному зобов'язанні і до ПАТ «Альфа-Банк» перейшло право вимоги до позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором від 24 січня 2008 року та за договором поруки, позивач вправі пред'являти вимоги до позичальника та поручителя про повернення боргу.

Як вбачається з реєстру позичальників, копія якого долучена до матеріалів справи, станом на 17.12.2012 року заборгованість за кредитним договором № 16 від 24.01.2008 року, укладеному між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2, становила: кредитна заборгованість 70625 гривень, заборгованість за процентами 493,94 гривень.

Листом ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» було повідомлено ОСОБА_2 про відступлення банком прав вимоги ПАТ «Альфа-Банк» та розмір заборгованості на момент відступлення прав вимоги, тобто станом на 17.12.2012 року, в сумі, вказаній в реєстрі позичальників(а.с 209-210).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За положеннями статей 512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання. До нового кредитора переходять у повному обсязі права первісного кредитора у зобов'язанні. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов'язків.

За правилом ч. 1 ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилом ч. 2 ст. 1046 ЦК України, яка застосовується до відносин за кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

14 липня 2015 року за вих. № ПБ/16 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були адресовані вимоги ПАТ «Альфа-Банк» за адресою, вказаною у кредитному договорі, та договорі поруки, відправлення яких підтверджено реєстром рекомендованих поштових відправлень № 452 за 15 липня 2015 р. та фіскальним чеком Укрпошти, згідно яких ОСОБА_2 та ОСОБА_4 повідомлено про наявність заборгованості станом на 01.07.2015 р. по поверненню кредиту, сплаті процентів на суму 65721,95 гривень. Також банком пред'явлено вимогу до позичальника та поручителів у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції, які були отримані відповідачами (а.с 38, 39, 206-208).

Таким чином, Банком виконані вимоги п. 5.3.2 кредитного договору щодо порядку дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом станом на 03.12.2015 р. за кредитним договором № 16 від 24.01.2008 року відповідач має заборгованість за кредитом 50416,54 гривень, по відсотках 3065,32 гривень, всього 53481,86 гривень (а.с. 205).

Факту наявності заборгованості і її розміру представником відповідача ОСОБА_2 не спростовано.

З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 17.12.2012 року по 03.12.2015 року відповідачем ОСОБА_2 сплачено 20208,46 гривень тіла кредиту. Враховуючи, що станом на 17.12.2012 року кредитна заборгованість становила 70625 гривень, то суд погоджується із позивачем в тому, що станом на 3 грудня 2015 року кредитна заборгованість становить 50416,54 гривень. Крім того, суд погоджується із розрахунком заборгованості по відсотках, яка становить 3065,32 гривень, оскільки з доданого розрахунку заборгованості видно, що відповідач за період з 17.12.2012 року по 03.12.2015 року допускав порушення строку погашення одержаного ним кредиту, і тому позивачем згідно п.6.5 договору про внесення змін та доповнень № 4/16-08 до кредитного договору № 16 від 24.01.2008 року у такому випадку були нараховані проценти в розмірі 40 % річних від простроченої суми.

За правилом ч. 1 ст. 541 цього Кодексу солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 553 цього Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч. 2 цієї статті порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За правилом ч. 2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується.

Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

При цьому внесення змін до кредитного договору про зміну зобовязання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, без згоди поручителя є підставою для визнання поруки такою, що припинена.

Така правова позиція сформована Верховним Судом України при розгляді справи № 6-88 цс11.

Як встановлено в судовому засіданні, 14 лютого 2011 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 4/16-08 до кредитного договору № 16 від 24.01.2008 року, відповідно до умов якого були внесені зміни до п.5.2.10 кредитного договору, доповнено абзацом п.5.3.2 кредитного договору та доповнено новим абзацом п.6.4 кредитного договору, п.6.5 кредитного договору викладено в новій редакції, Додаток № 2 викладено в редакції Додатку № 1 до цього договору(а.с 11).

Як зазначено у п. 6.5 кредитного договору, у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 40 % річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, за порушення відповідачем ОСОБА_2 строків погашення одержаного ним кредиту, йому було нараховані проценти в розмірі 40 % річних від простроченої суми, внаслідок чого збільшувався розмір щомісячних платежів за період порушення відповідачем строків погашення одержаного ним кредиту та загальної суми боргу . При цьому з поручителем зміна забезпечених порукою зобовязань, якими збільшено обсяг відповідальності боржника, а відтак і її відповідальності, погоджена не була, зміни до договору поруки не вносились, що представником позивача не заперечувалося.

Згідно п.5.2 договору поруки збільшення обсягу відповідальності поручителя за цим договором та переведення боргу за кредитним договором на нового боржника відбувається виключно за взаємною згодою сторін цього договору.

Відповідно до п. 5.4 договору поруки, будь-які зміни і доповнення до цього договору приймаються за взаємною згодою сторін і укладаються в простій письмовій формі шляхом укладення договору про внесення змін і доповнень, які є невідємною частиною цього договору.

За таких обставин суд, враховуючи, що внесення змін та доповнень до кредитного договору № 16 від 24.01.2008 року, забезпеченого порукою, без згоди поручителя ОСОБА_4, а саме: зміна процентної ставки у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, дійшов висновку про визнання поруки такою, що припинена.

З урахуванням наведеного позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 16 від 24.01.2015 року в розмірі 53481 гривень 86 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 50416 гривень 54 копійки, заборгованості по відсотках в сумі 3065 гривень 32 копійки,в іншій частині позов з наведених вище підстав задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають понесені ним документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору на суму 534,81 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 15, 109, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 16 від 24.01.2015 року в розмірі 53481 гривень 86 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 50416 гривень 54 копійки, заборгованості по відсотках в сумі 3065 гривень 32 копійки.

Стягунти з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 534 гривні 81 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 21 грудня 2015 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька