Справа № 497/2170/15-ц
Провадження № 2/497/736/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.

секретарі Ламбовій М.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." в особі відокремленого підрозділу: Одеське представництво ТОВ "М.С.Л." до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2015 року ТОВ «М.С.Л.» в особі відокремленого підрозділу: Одеське представництво ТОВ «М.С.Л.» звернулося до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані для розповсюдження лотерейні білети.

В обґрунтування своїх позивних вимог, позивач зазначив, що з відповідачем укладено договір № 230 про розповсюдження лотерейних білетів, згідно із яким йому надано термінальні та миттєві білети державної лотереї за умов повернення коштів отриманих при розповсюдженні білетів та повернення нерозповсюджених залишків білетів лотереї. Звіти відповідач мала надавати щонеділі. В порушення умов договору стосовно щотижневої здачі коштів, отриманих за розповсюдження білетів лотерей, що виражалось в неповних розрахунках (недодача коштів від реалізації) та у відповідно за даними бухгалтерського обліку Одеського представництва ТОВ «М.С.Л.» за ОСОБА_1 рахується заборгованість перед Одеським представництвом ТОВ «М.С.Л.» в сумі 2699,40 грн., яка складається з неповернутих коштів від реалізації лотерейних білетів, що підтверджується відомістю розповсюджувача державних лотерей за період з 01.03.2012 року по 27.07.2015 року, що обліковується за електронною базою АРМтехнолог.

Посилаючись на ст.ст. 509 (п.1),525,526,599 та 625 ЦК України та ч.1 ст.9 Закону України «Про державні лотереї», п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», позивач просив задовольнити позовні вимоги, а саме стягнути на користь ТОВ «М.С.Л.» в особі відокремленого підрозділу: Одеське представництво ТОВ «М.С.Л.» з ОСОБА_1 заборгованості за отримані для розповсюдження лотерейні білети у сумі 2699,40 грн., яку останній в добровільному порядку не сплачує, та відповідно стягнути судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази. Подав заяву про підтримання позовних вимог, задоволення їх у повному обсязі та розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої з позовом не згодний, та посилається на те, що за ним жодної заборгованості не значиться, усі гроші та не використані білети він повернув, ніякої звірки щодо утворення зазначеної у позові заборгованості з ним не проводилось, жодних актів він не підписував.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних обставин.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про державні лотереї в Україні», розповсюджувач державної лотереї виконує такі функції: здійснює прийом ставок від гравців і передає їх оператору державних лотерей; видає (виплачує) призи переможцям державних лотерей у випадках, передбачених умовами проведення державної лотереї; веде облік і надає оператору державних лотерей звітність про рух лотерейних білетів і виручки; забезпечує вільний доступ громадянам до придбання лотерейних білетів і отримання призів; проводить популяризацію державної лотереї та роз'яснює правила участі в ній; виконує інші функції, визначені в укладеному між розповсюджувачем та оператором договорі про розповсюдження державних лотерей.

В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2012 року між ТОВ "М.С.Л" та ОСОБА_1 було укладено цивільно-правовий договір № 230 про розповсюдження державних лотерей, відповідно до якого відповідач у підзвіт та під повну майнову відповідальність розповсюджував термінальні та миттєві білети державних лотерей і був зобов'язаний звітувати про їх розповсюдження, а також повертати кошти отримані від розповсюдження лотерейних білетів та нерозповсюджені залишки білетів у представництво ТОВ «М.С.Л.».

Відповідно до п. є ч.1 Договору, відповідач, як сторона за договором, був зобов'язаний своєчасно, не рідше одного разу на тиждень, звітувати за реалізовані лотерейні білети та прийняті сплати участі в лотереї в представництві позивач: проводити зв'язку залишків білетів лотерей та не рідше ніж один раз на тиждень здавати кошти, отримані за розповсюдження білетів лотерей (прийнятих сплат участі у лотереї). ОСОБА_1 зобов'язується подавати звіт на всі залишки лотерейних білетів, щомісяця підписувати Акти наданих послуг.

Відповідно до відомості розповсюджувача - Акту звірки ФО ОСОБА_1 за період з 01.03.2012 року по 27.07.2015 року, наданого позивачем, за ОСОБА_1 перед ТОВ "М.С.Л." значиться заборгованість в розмірі 2699,40 грн.

Однак зазначений акт суд сприймає критично, оскільки в ньому не міститься жодної дати сплат відповідних сум, час виникнення заборгованості, акт не підписаний самим ОСОБА_1, або у разі відмови його від підпису акту звірки, не надано до суду акту про відмову від підпису.

Оцінюючи докази по справі, суд також приходить до висновку, що позивачем не надано до суду доказів про кількість переданих ОСОБА_1 лотерейних білетів для розповсюдження, кількість реалізованих, сплачені суми від їх реалізації, та відповідно належним чином оформленого акту-звірки про заборгованість перед позивачем.

Крім цього, відповідно до п. ї) розділу 3 зазначеного договору консультант-продавець зобов'язаний негайно повернути оператору за першою його письмовою вимогою неросповсюджені лотерейні білети та кошти, отримані від розповсюдження білетів, прийняття сплат участі в лотерей, однак позивачем не надано до суду доказів про письмове звернення до відповідача яка консультанта-продавця про повернення оператору нерозповсюджених лотерейних білетів та коштів, отриманих від їх розповсюдження, що не дозволяє зробити об'єктивну звірку залишку та заборгованості перед позивачем.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставини на які посилається позивач у позові в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження відповідними доказами, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 10,11,509,525,526 ЦК України, керуючись ст.ст. 3,4,10,60,208,209,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." в особі відокремленого підрозділу: Одеське представництво ТОВ "М.С.Л." до ОСОБА_1 про стягнення заборгованост - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А. Раца