АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/8015/15-ц 22-ц/774/2444/К/15
Справа № 212/8015/15-ц Головуючий в першій
Провадження 22-ц/774/2444/К/15 інстанції Тимошенко Т.І.
Категорія № 26 (ІІІ) Доповідач - Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Соколан Н.О.

секретар: Маслова К.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Перепелиці Олексія Сергійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 12 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком» (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») та просив суд стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок отримання професійного захворювання, 30 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково: стягнуто з ПАТ " Кривбасзалізрудком " на його користь моральну шкоду у розмірі 8 000 гривень та на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4, - ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру відшкодування моральної шкоди та збільшити цей розмір до 30 000 грн. без урахування стягнення податку з доходів фізичних осіб.

Зокрема, апелянт посилається на те, що при зверненні з позовними вимогами, позивач не посилався на норми ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України.

Визначаючи розмір моральної шкоди, позивач виходив з хворобливого стану здоров`я, який постійно змушує його лікуватись, проходити обстеження у лікарів, але хронічний характер захворювання не дає надії на видужання у майбутньому, та обставина, що він має значну втрату працездатності, призводить до постійних душевних переживань та глибоких моральних страждань.

При ухваленні рішення судом не взято до уваги, стаж роботи позивача протягом 21 рік на роботах з важкими та шкідливими умовами.

На думку апелянта, суд першої інстанції при визначенні розміру суми відшкодування моральної шкоди судом не враховані моральні страждання позивача, які він переносить у зв'язку з професійним захворюванням.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ПАТ «Кривбасзалізрудком» просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на їх думку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 працював з 29 серпня 1986 року до 31 грудня 1987 року у РУ ім. В.І. Леніна об'єднання «Кривбасруда» електрогазозварювальником 4 -го розряду на підземних роботах; з 01 січня 1988 року до 30 березня 1988 року у тресті «КРИВБАСШАХТОБУД» електрогазозварювальником 4 -го розряду на підземних роботах; з 05 квітня 1988 року до 23 грудня 1994 року у РУ ім. В.І. Леніна об'єднання «Кривбасруда» на шахті «Орджонікідзе» електрогазозварювальником 4 -го розряду на підземних роботах; з 27 грудня 1994 року до 15 січня 2000 року у ВО «Кривбасруда на шахті «Гвардійська» електрогазозварювальником 4 -го розряду на підземних роботах; з 25 січня 2000 року до 07 червня 2007 року у «Кривбасзалізрудком» на ш. ім. «Леніна» електрогазозварювальником 4 -го розряду на підземних роботах, з 08 червня 2007 року до 10 червня 2014 року кріпильником 4-го розряду на підземних роботах.

Медичним висновком ЛЕК спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу № 700 від 17.04.2014 року ОСОБА_4 встановлено професійне захворювання за діагнозом: радикулопатія попереково-крижова L5. S1 та шийна С5. С6 зліва, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, м'язово-тонічним синдромом, периферичним нейросудинним синдромом, нейродистрофічними проявами у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ст.) та остеоартрозу ліктьових ПФ першого ст.) та колінних (ПФ першого-другого ст.) суглобів, стійкий больовий синдром. М54.1

За виявленим професійним захворюванням у позивача 09.04.2015 року було складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, відповідно до якого ОСОБА_4 причиною виникнення професійного захворювання стало перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Відповідно до п.19 акту враховуючи роботу ОСОБА_5 впродовж 27 років 10 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити неможливо (а.с.7-10).

Висновком МСЕК від 16.06.2015 року позивачу первинно встановлено 25 % втрати професійної працездатності по професійному захворюванню з 25 травня 2015 року до 01 червня 2016 року ( а.с. 11).

Внаслідок професійного захворювання позивачу заподіяно моральні та фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних і професійних можливостей, погіршилися відносини з оточуючими людьми, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, тобто позивачу заподіяна моральна шкода.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності вини відповідача ПАТ «Крвбасзалізрудком» у виникненні у позивача ОСОБА_5 професійного захворювання, у зв'язку з чим йому було спричинену моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з професійним захворюванням був встановлений. Він отримав професійне захворювання, втратив працездатність в розмірі 25 %. Позивач періодично потребує амбулаторного і стаціонарного лікування, оздоровлення, переносить фізичний біль та моральні переживання, порушено звичайний життєвий ритм позивача ОСОБА_4, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час позивач зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для нього роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя.

У зв'язку з чим, висновок суду щодо спричинення позивачу неправомірними діями відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» моральної шкоди є правильним.

Однак,судом при визначенні розміру суми моральної шкоди не в повній мірі враховано період роботи позивача у шкідливих умовах праці 27 років та 10 місяців, характер і тривалість його страждань, стан здоров'я, тяжкість професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

У зв'язку з чим, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 8000 грн. не є справедливою компенсацією за завдану позивачу моральну шкоду, яка полягає у хворобливому стані здоров`я який постійно змушує його лікуватись, проходити обстеження у лікарів, але хронічний характер захворювання не дає надії на видужання у майбутньому, та обставина, що він має значну втрату працездатності, призводить до постійних душевних переживань та глибоких моральних страждань, заслуговують на увагу.

На думку колегії суддів, при визначенні суми моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_4, судом не в повній мірі враховані положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Тому, враховуючи період роботи ОСОБА_4 на підприємстві ПАТ "Кривбасзалізрудком", характер і тривалість страждань позивача, стан його здоров'я, тяжкість професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, колегія суддів вважає, що сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ "Кривбасзалізрудком" на користь позивача, повинна бути збільшена до 20 000 грн.

Разом з тим, визначивши, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язано з виробництвом, суд першої інстанції помилково врегулював ці відносини не тільки на підставі норм КЗпП України, але й ст. 1167 ЦК України, про що зазначив в мотивувальній частині рішення, не врахувавши, що ст. 1167 ЦК України не регулюють спірні правовідносини. У зв'язку з чим підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення посилання на матеріальний закон - ст. 1167 ЦК України, який не регулює правовідносини про відшкодування моральної шкоди, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також заслуговують на увагу .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України,- зміні в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_4, та збільшення цього розміру до 20 000 грн. та виключення з мотивувальної частини рішення посилання на матеріальний закон - ст. 1167 ЦК України, який не регулює ці правовідносини.

В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 12 жовтня 2015року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_4 , збільшивши цей розмір до 20 000 грн.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на матеріальний закон - ст. 1167 ЦК України, який не регулює ці правовідносини.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Н.О. Соколан