Справа № 640/7613/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

"23" червня 2015 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області, третя особа Харківська міська рада про визнання незаконним рішення, недійсним державного акту на землю, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить:

1) визнати незаконним та скасувати Рішення № 1032 від 14.12.1995 року, прийняте виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області про надання в приватну власність присадибної земельної ділянки ОСОБА_2.

2) визнати недійсним ОСОБА_4 на право приватної власності на землю серія ХР 25-00-35145, виданий на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_3 Радою народних депутатів 18.12.1995 року на земельну ділянку, що розташована на території ОСОБА_3 ради, сел.. Вишневе, вул. Вишневий спуск, № 4, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1048.

3) визнати за мною право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га, що розташована в місті Харкові по вул. Дрожжинській, № 6 (раніше вулиця Кільцева, № 48-А).

4) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,1 га, що розташована в місті Харкові по вул. Дрожжинській, 6 (раніше вулиця Кільцева, № 48-А) шляхом знесення стаціонарного паркану та будівельного вагончику.

22.06.2015 року через канцелярію суду ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, у якій просив заборонити ОСОБА_2 користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Дрожжинська, 6, та проводити будівельні роботи та будь-які інші роботи на зазначеній земельній ділянці до закінчення розгляду справи по суті. Посилається на те, що Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 р. задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, після чого відповідачка почала користуватися спірною земельною ділянкою. Спірну земельну ділянку обнесла парканом, розбила грядки та вирощує овочі, хоча до 26 березня 2015 року земельну ділянку не обробляла та нею не цікавилася. Відповідачка незаконно користується спірною земельною ділянкою. Земельна ділянка є спірною, тому, вважає буде справедливим заборонити користування цією земельною ділянкою будь-якій стороні по цивільній справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов та вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі ст.60 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не зазначені обставини ухилення відповідача від виконання можливого рішення суду. Необхідність забезпечення позову заявник обґрунтовує через справедливість заборонити користування цією земельною ділянкою будь-якій стороні по цивільній справі.

Однак, вказана обставина не є підставою для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, згідно з п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 N9, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Як зазначив заявник, Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 р. задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову; заборонено ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам порушувати межі належної ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, с. Вишневе, вул. Вишневий спуск, 4, фактична адреса земельної ділянки на теперішній час - м. Харків, вул. Дрожжинська, № 6, руйнувати бетонний паркан земельної ділянки та будівельні матеріали та споруди, які знаходяться на земельній ділянці, проводити земельно-впорядні та будівельні роботи та будь-яким іншим чином порушувати права ОСОБА_2 щодо безперешкодного володіння, розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою.

Таким чином, заявник, заявляючи вимоги про заборону ОСОБА_2 користуватися спірної земельною ділянкою та проводити будівельні роботи та будь-які інші роботи на зазначеній земельній ділянці, фактично просить зупинити виконання судового рішення Ухвали Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 р.

На підставі викладено, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 60, 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області, третя особа Харківська міська рада про визнання незаконним рішення, недійсним державного акту на землю, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -