У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 липня

2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», що є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк», про визнання права порушеним та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

В лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Родовід Банк», який є правонаступником ВАТ «Родовід Банк», про визнання права порушеним та зобов'язання вчинити дії і просила суд визнати право на отримання інформації, передбаченої ч. 2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.п. 3.3., 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, у позові відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що укладений сторонами кредитний договір не суперечить законові, іншим актам законодавства; особи, які її вчиняли мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі; договір відповідає вимогам ст.ст. 11, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме останній містить його всі умови, приховані, як вказує позивач, відсутні.

Оспорюваний договір, його умови відповідають вимогам, встановленими ст.ст. 11, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», Правилам надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджені постановою Правління Національного банку України № 168 від 10 травня 2007 року, його умови не порушують права позивача, як споживача банківських послуг.

Враховуючи викладене, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи, на які заявник посилається у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 липня

2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», що є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк», про визнання права порушеним та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду

м. Києва від 13 жовтня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна