З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Зубович А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві вказує, що позивач є власником квартири № 4 будинку 69, розташованого по вулиці Перемоги в м. Запоріжжя на підставі договору дарування від 01 жовтня 1993 року. З 1994 року в даній квартирі зареєстрований колишній чоловік дочки позивача ОСОБА_2. З 24 грудня 2014 дочка позивача та відповідач розлучилися. З липня 1994 року по серпень 2002 рік дочка позивача та відповідач мешкали в спірній квартирі АДРЕСА_1. В серпні 2002 року вони переїхали мешкати в квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
З серпня 2002 року ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає. В даний час речей, що належать відповідачу в квартирі немає та житлово-комунальні послуги не сплачує.
Оскільки відповідач у спірній квартирі не мешкає без поважних причин, то позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житлом.
В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.
В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 01.10.1993 року позивачу належить квартира АДРЕСА_3.
Згідно довідки центру обслуговування абонентів №1 від 16.07.2015 року в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2
Згідно акту центру обслуговування абонентів №1 від 13.07.2015 року відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не мешкає з серпня 2011 року по теперішній час.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Таке саме положення закріплено у ст. 150 Житлового кодексу України.
Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 таким, що втратив, право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5.
Керуючись ст.71,72 ЖК України, ст.ст.10,11,88,209,212,214,215,224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_6.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.В.Воробйов