Справа № 2-о-56/2006
Номер провадження 2-др/489/13/15
Ухвала

Іменем України

23 грудня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення,

встановив

В грудні 2015 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому не виплатили пенсію за період з 25.03.2005 по 15.05.2006.

Просив суд винести додаткове рішення суду, в якому уточнити з якого числа заявнику необхідно нарахувати пенсію, а саме з 25.03.2005.

Заявник в судовому засіданні вимоги підтримав, просив задовольнити заяву.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник посилається на те, що рішенням суду від 13.04.2006 встановлено нарахування йому пільгової пенсії за Списком 2. Відтак, просив суд додатковим рішенням суду внести період, з якого необхідно здійснити нарахування пенсії.

13.04.2006 заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: встановлено факт виконання заявником роботи на посаді вогнетривника на будівельних роботах, що відповідають Списку №2, затвердженому ОСОБА_2 Міністрів ССР №1173 від 22.08.1956, що дає право на пільгову пенсію.

Як вбачається з матеріалів заяви, вище зазначеним рішенням суду встановлювався факт, що має юридичне значення. Разом з тим, суд зазначає, що вказаним рішенням суду не вирішувалося питання про призначення пенсії чи встановлення періоду її нарахування.

Згідно зі ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. На додаткове рішення може бути подано скаргу. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Проаналізувавши вище вказану норму та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення заяви про винесення додаткового рішення.

В судовому засіданні заявник посилався на те, що йому необхідно встановити період, за який здійснити нарахування пенсії, а саме: з 25.03.2005 по 15.05.2006.

Суд зазначає, що заявник може звернутися з письмовим зверненням до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва.

У разі отримання від останнього письмової відмови, заявник може реалізувати своє право на судовий захист та звернутися до суду з адміністративним позовом з вимогами про визнання дій (бездіяльності) Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні заяви необхідно відмовити у зв'язку з безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 208-210, 220 ЦПК України суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі № 2-о-56/2006.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали - з дня її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв