Справа № 456/4106/15 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/783/7313/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Гірник Т.А.

суддів Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

секретар Симець В.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_7

представника відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ОСОБА_9

представника третіх осіб ПП «СМІО» та ТзОВ «АГРО-ЗАХІД ПЛЮС» - ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_8 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_8, третьої особи Приватного підприємства «Сміо», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-захід-плюс» про визнання недійсними договорів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2015 року в порядку забезпечення позову, задоволено заяву представника позивача - ОСОБА_3 та до вступу рішення суду в законну силу, накладено арешт на належну ОСОБА_8 частку в розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємтсва "Сміо"; заборонено ОСОБА_8 відчужувати в будь-який спосіб частку в розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємства "Сміо", вносити її в статутний капітал юридичних осіб та передавати в заставу; заборонено Приватному підприємству "Сміо" здійснювати відчуження належного йому нерухомого майна та основних засобів, вносити його в статутний капітал юридичних осіб та передавати в заставу; накладено арешт на належну ОСОБА_6 частку в розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Захід-Плюс", вносити її в статутний капітал юридичних осіб та передавати в заставу; заборонено Товаристу з обмеженою відповідальністю "Агро-Захід Плюс" здійснювати відчуження належного йому нерухомого майна та основних засобів, вносити його в статутний капітал юридичних осіб та передавати в заставу.

Ухвалу оскаржили відповідачі. Вважають таку незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просять ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Мотивують тим, що суд обираючи спосіб забезпечення позову не пересвідчився в тому чи дійсно між сторонами виник спір з врахуванням заявлених позовних вимог та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Звертають увагу на те, що до позовної заяви не долучено копії договорів, які позивач просить визнати недійсними, а відтак не володіючи даними про зміст оспорюваних правочинів суд вважав співмірним обраний ним вид забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Окрім того, обраний позивачем спосіб забезпечення позову може призвести до зупинення діяльності підприємства, а також порушення прав інших осіб, зокрема працівників юридичних осіб, які зазначені позивачем як треті особи у справі.

Накладаючи арешт на належну ОСОБА_8 частку в розмірі 100% у статутному капіталі ПП «Сміо» та на належну ОСОБА_6 частку в розмірі 100% у статутному капіталі ТзОВ «Агро-Захід-Плюс» суд першої інстанції порушив п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, яким передбачено, що згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК виключно та лише позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Позивачем заявлено позов немайнового характеру, про зазначено у позові та убачається із його прохальної частини.

В судовому засіданні апелянти та їх представники, а також представник третіх осіб висловились у підтримання доводів апеляційної скарги.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив. Просить врахувати, що необхідність забезпечення позову у цій справі обумовлена тим, що між його довірителем та відповідачами у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_10 існує інший спір по якому 2 вересня 2015 року відкрито провадження про стягнення коштів за договором позики у сумі 15 535 942 гр. 41 коп., який розглядається в іншому провадженні. Вказаний позов не був забезпечений у спосіб запропонований позивачем арештом часток відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_10 статутного капіталу підприємств по причині розпорядження такими оспорюваними договорами на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_8 Враховуючи ціну позову, заявленого ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_10 про стягнення суми боргу, належного їм іншого майна не вистачить для його забезпечення. Просить врахувати, що забезпеченням даного позову не порушуються права третіх осіб, оскільки внаслідок такого не зупиняється виробничий процес і права працівників підприємств не порушуються. Копії оспорюваних договорів суду не надав в силу об»єктивних причин і про витребування таких заявив суду. Просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 22 вересня 2015 року звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання недійсними: договір про відступлення частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Сміо», укладений 28.08.2015 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_8; договір про відступлення частки в статутному капіталі ТзОВ «Агро-Захід-Плюс», укладений між 28.08.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

22 вересня 2015 року представник позивача одночасно із позовною заявою подав заяву про забезпечення позову. Просив в порядку забезпечення позову:

накласти арешт на належну ОСОБА_8 частку в розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємтсва "Сміо";

заборонити ОСОБА_8 відчужувати в будь-який спосіб частку в розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємства "Сміо", вносити її в статутний капітал юридичних осіб та передавати в заставу;

заборонити Приватному підприємству "Сміо" здійснювати відчуження належного йому нерухомого майна та основних засобів, вносити його в статутний капітал юридичних осіб та передавати в заставу;

накласти арешт на належну ОСОБА_6 частку в розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Захід-Плюс", вносити її в статутний капітал юридичних осіб та передавати в заставу;

заборонити Товаристу з обмеженою відповідальністю "Агро-Захід Плюс" здійснювати відчуження належного йому нерухомого майна та основних засобів, вносити його в статутний капітал юридичних осіб та передавати в заставу.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву представника позивача суд не врахував, що забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним та зустрічним позовом на буд-якій стадії процесу. Звертаючись до суду з вимогами немайнового характеру, позивачем обмотивовано необхідність забезпечення даного позову, як засіб забезпечення виконання відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_10 іншого судового рішення, котре може бути постановлено у іншій справі за позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_10 про стягнення на користь позивача значної суми боргу. Тобто забезпеченням позову у даній справі, позивач забезпечує іншу позовну вимогу, котра є предметом іншого судового розгляду і рішення по такій не прийнято.

У контексті заявлених позовних вимог про визнання недійсними правочинів укладених між відповідачами у справі і якими позивач вважає порушено її права, в заяві про забезпечення позову не наведено достатньо обґрунтувань, яким чином незабезпечення позову у спосіб заявлений представником позивача може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову та визнання угод недійсними при відсутності інших вимог спрямованих на захист чи відновлення порушеного права чи інтересу позивача у справі.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не звернув уваги на те, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до роз»яснень, що у п 1. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006року забезпечення позову допускається на буд-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151ЦПК України, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до переконання про незаконність ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову та її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1ст. 307, п.2 ч. 1 ст. 312, ст..313, п.6 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_8 задоволити .

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 від 15.09.2015 року про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді