УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про захист порушених прав, визнання права власності на будівельні матеріали, визнання будівлі домоволодінням придатним для проживання за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 9 лютого 2005 року він придбав у ОСОБА_5 домоволодіння, яке потребувало капітального ремонту, за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначена угода була складена, оформлена та підписана між ними при свідках у простій письмовій формі.

Після оформлення угоди він та його родина проживали у цьому будинку, провели в ньому ремонт, поставили огорожу.

В подальшому йому стало відомо, що власником спірного домоволодіння була померла мати ОСОБА_5 - ОСОБА_6, і те, що дане нерухоме майно є об'єктом самочинного будівництва, на нього відсутня будь-яка документація.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_4 просив визнати за ним право власності на будівельні матеріали, які складені в указаному домоволодінні; визнати спірний будинок капітальним житловим домоволодінням, придатним для житла, та таким, що відповідає вимогам ДБН.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 328, 334, 386, 392 ЦК України, оцінивши докази відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, із дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали та визнання спірного будинку придатним для проживання в ньому.

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

Згідно із п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Спірне нерухоме майно є самочинним будівництвом, і в матеріалах справи відсутні дозволи на будівництво, декларація про готовність об'єкта до експлуатації, докази реєстрації права власності та відведення земельної ділянки під збудоване домоволодіння.

Міська рада не оспорює право позивача на будівельні матеріали, а право власності на нерухоме майно набувається в порядку, встановленому законом.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.І. Журавель
Судді:В.А. Черненко
С.П. Штелик