Справа № 199/8057/15-ц
17 грудня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Носенко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що він, його дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 є власниками квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У вказаній квартирі також зареєстрована відповідач ОСОБА_2, яка є колишньою власницею 50/100 частин вказаної квартири. Відповідач з лютого 1998 року не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, її особистих речей в квартирі немає. У звязку з чим, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідач до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивач придбав у відповідача 50/100 частин квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу частини квартири від 20.02.1998 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 На іншу 50/100 частину вказаної квартири позивачу та членам його сімї - дружині ОСОБА_3 та доньці ОСОБА_4 Управленням житлового господарства Дніпропетровської міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло від 16.11.2006 року.
ОСОБА_2 з реєстраційного обліку не знялася, хоча виїхала з квартири ще у лютому 1998 року. ЇЇ особистих речей у квартирі не має, з квартири виїхала.
Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачаОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487,20 грн.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215,224 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 22 в будинку № 5 по вул. Придніпровська в м. Дніпропетровську.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя