Справа № 203/4626/15-ц
Провадження № 2-з/0203/153/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Дніпропетровської міської ради, в якому позивач ставить вимоги: визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 23 грудня 2014 року (земельної ділянки) по пр. Кірова в районі буд. 42 в м. Дніпропетровську (кадастровий номер :06:056:0083), посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_4 та зареєстровану в реєстрі за №1265; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18259286 від 23 грудня 2014 року та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №8204648 від 23 грудня 2014 року, що вчинена приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_4; зобов?язати Дніпропетровську міську раду скасувати договір оренди землі від 26 квітня 2011 року (земельної ділянки) по пр. Кірова в районі буд. 42 в м. Дніпропетровську (кадастровий номер :06:056:0083), посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_4 та зареєстровану в реєстрі за №233; скасувати запис в Державному реєстрі земель від 04 травня 2011 року за №00078.

Представник відповідача 13 листопада 2015 року разом з зустрічним позовом подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на торгівельний комплекс літ. А-1 загальною площею 231,1 кв.м. по пр. Кірова, 44-Н у м. Дніпропетровську, обгрунтовуючи таку вимогу наявністю значної кількості переходів права власності на неіснуючий об?єкт нерухомості за вказаною адресою, відсутністю об?єкта нерухомості як такого, складність визначення чинного суб?єкта на якого оформлене право власності, що дає можливість безперешкодно відчужувати об?єкт нерухомості про пр. Кірова, 44-Н у м. Дніпропетровську і зробить неможливим виконання рішення суду про задоволення зустрічного позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається у спосіб, визначений ЦПК та про який клопочуть такі особи на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ризик чого має бути підтвердженим достатніми фактичними даними.

За вимогами ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позовну повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим, питання прийняття до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними судом відповідно до вимог ст. 123 ЦПК України у судовому засіданні не вирішувалось, тому питання забезпечення цього позову є передчасним, а відповідач у своїй заяві не навів і фактичних даних, не представив будь-яких доказів в підтвердження того, що не вжиття заходів з арешту торгівельного комплексу літ. А-1 площею 231,1 кв.м. по пр. Кірова, 44Н у м. Дніпропетровську унеможливить або ускладнить виконання можливого судового рішення про задоволення наявного в провадженні суду позову ОСОБА_3 з визнання додаткової угоди від 23 грудня 2014 року до договору оренди землі по пр. Кірова, 42 у м. Дніпропетровську недійсними.

За таких обставин, приймаючи до уваги принцип відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, представником позивача не доведено перед судом наявність підстав для забезпечення позову у спосіб про який він клопотав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 представнику ОСОБА_2, в задоволенні його заяви про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Дніпропетровської міської ради про визнання угоди недійсною.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у забезпеченні позову подається протягом пяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко