У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей за кордон без дозволу батька за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з ОСОБА_5 має неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між ними було розірвано 14 липня 2014 року. Ще до розірвання шлюбу вона з дітьми почала проживати окремо від відповідача, а останній через неприязні стосунки, що між ними склалися, відмовляється спілкуватися з нею та дочкою. Оскільки діти потребують оздоровлення, вона має можливість сама, або через свого батька, оздоровити дітей за кордоном, однак, ОСОБА_5 постійно безпідставно перешкоджає їй, не надаючи дозволу на виїзд дітей за кордон, без чого вона позбавлена права на оформлення та виготовлення проїзних документів на право виїзду дітей за межі України.

Ураховуючи викладене, просила суд надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України разом з неповнолітніми дітьми без згоди та супроводу їх батька - ОСОБА_5, на період з 1 листопада 2014 року до повноліття дітей. Надати їй дозвіл на оформлення та виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду за кордон неповнолітнім дітям без згоди їх батька.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2014 року позов задоволено. Надано дозвіл ОСОБА_4 на тимчасовий виїзд за межі України разом з неповнолітніми дітьми: дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу їх батька ОСОБА_5 на період з 1 листопада 2014 року до повноліття дітей. Надано дозвіл ОСОБА_4 на оформлення та виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду за кордон неповнолітнім дітям: дочці ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди їх батька ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що за змістом Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» у разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про країну виїзду, строку та мети виїзду, а при задоволенні такого позову судом ухвалюється рішення про дозвіл на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон.

Отже, у рішенні суду має бути зазначено термін вивезення дитини за кордон та країну, до якої дозволяється виїзд дитини без згоди батька.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта