Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 81 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання: Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 про звернення стягнення на доходи боржника

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1В.(надалі - заявник або боржник) звернувся до суду з скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_2 від 18 червня 2014 року, якою звернуто стягнення на його доходи, посилаючись на те, що держаний виконавець, при винесенні вказаної постанови, не дотримався вимог чинного законодавства щодо строків пред'явлення виконавчого листа до виконання, а оскільки строки сплинули, то мав відмовити стягувачу у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11 червня 2015 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, ухвалу скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити. Зокрема, посилається на те, що суд розглянув скаргу без його участі та без доказів належного його повідомлення. Суд не звернув уваги на невиконання державним виконавцем вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за договором позики, враховуючи судові витрати, 82 181 грн. 16 коп. (а.с.98).

Рішення набрало чинності 29 червня 2010 року (а.с.95).

Постановою державного виконавця Богунської державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції від 16 серпня 2010 року було відкрито виконавче провадження №20824461 про примусове виконання виконавчого листа №2-711/10, виданого 11 серпня 2010 року Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі 82 181,16 грн. (а.с.56).

У виконавчому провадженні №208244661 старший державний виконавець Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції 22 лютого 2013 року виніс постанову, що затверджена у встановленому законом порядку, якою вищевказаний виконавчий лист, з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», повернув стягувачу, тобто ОСОБА_3 (а.с.63). У постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві чітко вказано, що виконавчий лист може бути повторно предявлений для виконання в строк до 22 лютого 2014 року.

До виконавчої служби з заявою про повторне прийняття до виконання вищевказаного виконавчого листа стягувач звернувся 20 лютого 2014 року (а.с.76,93)

Постановою старшого державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_2 24 лютого 2014 року відкрите виконавче провадження №42183969 із виконання вищевказаного виконавчого листа та одночасно боржнику ОСОБА_1 надано строк до 04 березня 2014 року для самостійного виконання. У матеріалах справи відсутні докази оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження №42183969 у порядку, встановленому законом (а.с.93).

У добровільному порядку рішення суду не було виконане.

Державним виконавцем зясовано, що боржник ОСОБА_1 працює .

У виконавчому провадженні №42183969 старший державний виконавець Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 виніс постанову від 18 червня 2014 року, якою звернув стягнення на заробітню плату боржника ОСОБА_1 на загальну суму 90 455,10 грн., що включила виконавчий збір. Проведення щомісячного утримання визначено в розмірі 20%.

З огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 21,24 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» від 04 листопада 2010 року №2677-VI та ст.ст. 23,25,47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» від 04 листопада 2010 року №2677-VI, правильно виходив із того, що у встановлений строк стягувач повторно предявив до виконання виконавчий лист, державний виконавець правомірно його прийняв до виконання, відкривши виконавче провадження №42183969, та звернув стягнення на доходи боржника, а тому обґрунтовано відмовив у скасуванні постанови від 18 червня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції при винесенні постанови від 18 червня 2014 року не звернув уваги на невиконання державним виконавцем вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» безпідставні, оскільки постановою від 18 червня 2014 року не вирішувалося питання прийняття відповідного виконавчого листа до виконання і відкриття виконавчого провадження, а питання щодо строків предявлення виконавчого документу до виконання вирішується під час прийняття до виконання виконавчого документа і відкриття виконавчого провадження. Постанова від 24 лютого 2014 року про відкриття виконавчого провадження №42183969 не оскаржується та є чинною. Відкривши виконавче провадження, державний виконавець зобовязаний вчиняти виконавчі дії, спрямовані на реальне виконання рішення суду. Доводи апеляційної скарги не стосуються законності вчинення виконавчої дії щодо звернення стягнення на заробітню плату боржника та зводяться лише до строків предявлення виконавчого документа до виконання. Однак, у звязку з неможливість виконати рішення суду виконавчий лист повертався стягувачеві 22 лютого 2013 року. Строк давності предявлення виконавчого листа до виконання перервався до 22 лютого 2014 року. До закінчення цього строку стягувач повторно предявив виконавчий лист до виконання (20 лютого 2014 року), що відповідає положенням ч.3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд розглянув скаргу без участі заявника та без доказів його належного повідомлення не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи. Так, про дату судового засідання заявник був повідомлений 11 травня 2015 року належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому судової повістки (а.с. 146).

Решта доводів апеляційної скарги спростовується викладеним вище та додаткового правового обґрунтування не потребує.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, то колегія суддів, відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: