Справа № 456/3700/15-ц
Провадження № 2/456/1623/2015
РІШЕННЯ

іменем України

13 листопада 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я. ,

при секретарі Стасів О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.12.2014 року на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частки до твердої грошової суми у розмірі 500 (гривень) на час навчання сина, але не довше як до досягнення ним 23-х років.

В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час є повнолітнім. Шлюб між ними розірвано 10.10.2006 року. На підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області він сплачує на користь відповідачки аліменти на утримання їхнього сина у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку на час його навчання. Однак, уклавши шлюб вдруге, у нього народився ще один син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.06.2015 року він виплачує аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку.

Його матеріальний стан на даний момент не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини на користь відповідачки, оскільки у нього змінився матеріальний стан як платника аліментів. Роботи в нього немає, можливість влаштуватись на роботу за його спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання його дітей відсутня. Враховуючи вищенаведене, він змушений був звернутись до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду клопотання в якому просить справу розглядати без його участі, а що стосується позовоних вимог, то їх підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона являється інвалідом з дитинства, а тому немає можливості самостійно забезпечити сина всім необхідним. Крім того, додала, що син ОСОБА_4 даний час навчається на платній основі в інституті та є інвалідом ІІІ групи, а тому на його навчання та лікування йдуть значні витрати. Враховуючи навдене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку доказам в їх сукупності приходить до переконливого висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що від спільного шлюбу, який 10.10.2006 року було розірвано, у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час є повнолітнім.

Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року вирішено стягувати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_3 23-х років.

Станом на 01.10.2015 року у позивача ОСОБА_1 наявна заборгованість по аліментах у розмірі 2 281, 40 гривень, що підтверджується довідкою про доходи № 3995, виданою Управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яка міститься в матеріалах справи.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що від другого шлюбу у позивача народився ще один син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого на підставі рішення Жовтневого районного суду Львівської області від 17.06.2015 року позивач ОСОБА_1 виплачує на користь ОСОБА_7 аліменти в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, зокрема з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 841295, що ОСОБА_3, 14.10.1996 року народженням є інвалідом ІІІ групи з дитинства з ураженням опорно-рухового апарату.

Також, з довідки серії ЛВА-1 № 22412, виданій ОСОБА_2 вбачається, що остання також являється інвалідом ІІІ групи з дитинства, а висновок про умови та характер праці рекомендує відповідачці розрахункову канцелярську роботу у невеликому обємі.

Беззаперечним підтвердженням того, що ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги з сторони позивача стверджується також направленням № 424, виданим Залізничним відділом соціального захисту № 26094903, сину позивача ОСОБА_3 для забезпечення системи ортезів нижньої кінцівки правої ноги.

Таким чином, позивачем до суду не подано жодних переконливих доказів, які б свідчили про зміну його матеріального становища, оскільки сама по собі довідка № 2980 від 15.07.2015 року про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 2056,80 гривень щомісячно, не становить достатньої доказової бази стосовно його позиції, а тому не може служити підставою для зменшення розміру аліментів.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі вищенаведеного, врахувавши той факт, що позивач є особою не похилового віку, працездатний, а також те, що останнім не надано суду жодних переконливих доказів, які засвідчували його скрутне матеріального становище, врахувавши, що відповідачка та їхній спільний син є інвалідами ІІІ групи з дитинства, а тому сама вона не в змозі забезпечувати сина належними умовами для проживання, сплачувати оплату за навчання та лікування останнього, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Крім того, суд приймає до уваги існуючу у позивача заборгованість по сплаті аліментів, яку він не намагається погасити, а натомість звертається до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, тим самим продовжує ухилятися від сплати аліментів та утримання свого повнолітнього сина, інваліда ІІ групи з дитинства.

Керуючись ст..ст. 10, 62, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191, 192 СК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.12.2014 року в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частки до твердої грошової суми у розмірі 500 (гривень) на час навчання сина, але не довше як до досягнення ним 23-х років відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_8