Справа № 211/6844/15-ц
Провадження № 2/211/2538/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді: Ткаченко С.В.

при секретарі: Форманчук К.М.

за участі позивача ОСОБА_1І, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач по справі), який працює, має дохід. На даний час вона є пенсіонеркою за віком і отримує пенсію яка є єдиним джерелом її існування та якої їй не вистачає на продукти харчування , ліки, одяг та сплату комунальних витрат.

Вона одинока, є інвалідом 2-ї групи, страждає на онкологічне захворювання, у зв"зку з чим перебуває на обліку у Криворізькому онкологічному диспансері та періодично проходить лікування в умовах стаціонару.

Відповідач їй матеріальної допомоги не надає, не доглядає за нею, мешкає окремо та не бажає підтримувати ніяких родинних стосунків з нею. Спільного бюджету з сином вона не має, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на свою користь та на своє утримання у розмірі 1/4 частини доходу щомісяця, довічно.

Позивач ОСОБА_1 08 12 2015 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та обґрунтовуючи їх доказами, наявними в матеріалах справи. Додала, що дійсно мешкає в одному будинку з колишнім чоловіком, власником будинку є вона. Дійсно має іншого сина ОСОБА_3 , він мешкає за кордоном і до нього вона претензій не має, аліменти з нього стягувати не бажає.

Відповідач ОСОБА_2 08 12 2015 року в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову. Свою позицію обґрунтував тим, що між ним та матірю (позивачем по справі) виникли неприязні стосунки, зазначив, що подача даного позову являється помстою, так як матір незлюбила його дружину. Також у своїх запереченнях посилався на те, що має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4, яка перебуває на «Д» обліку в КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4 Криворізької міської ради » амбулаторія № 8 з діагнозом «Аденоїди» ІІ-ІІІ ступеню і «ЧБР» в звязку з чим декілька разів на рік проходить курси лікування, його дружина не працює знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та є студенткою 5 курсу навчально наукового інституту економіки та підприємництва Донецького національного університету економіки і торгівлі імені ОСОБА_5, оплату за навчання якої здійснює він. Крім того, має кредитні зобовязання перед банківською установою також у матері є можливість отримання матеріальної допомоги від іншого сина ОСОБА_6. Матір постійно проживає однією сімєю зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_7 (його батьком), ведуть спільне господарство, мають єдиний сімейний бюджет, хоча шлюб між ними давно розірваний.

Надалі сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність .

У відповідності до ст. 197 ЦПК України 21 12 2015 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 має повнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (л.с. 4 копія свідоцтва про народження). Зі слів має іншого повнолітнього сина - ОСОБА_6, який знаходиться за межами України, та ніяких вимог до нього не має.

Позивач є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, безстроково, має онкозахворювання у звязку з чим перебуває на обліку у Криворізькому Онкологічному диспансері з жовтня 2003 року та потребує періодичного лікування (л.с. 7 - довідка МСЕК № 357919, л.с. 8 витяг з амбулаторної карти № 32073).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.05.1986 року (л.с.5) шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (батьком відповідача) розірваний 10.04.1986 року про що у книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено відповідний запис за № 245.

Також ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Центрально Міському районі м. Кривого Рогу та отримує пенсію за віком при повному стажі ( розмір пенсії 1275,97 грв.) , тобто відповідно абз.17 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є непрацездатною.

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до довідки про доходи від 23.11.2015 року за № 1187 з 15.07.2013 року працює в Приватному Акціонерному Товаристві «Підприємство з іноземними інвестиціями «ІНТЕРВИБУХПРОМ» на посаді головного енергетика, його загальний дохід за шість місяців (у період з 01.05.2015 року по 31.10.2015 року) складає 66565,02 грн. Згідно свідоцтва про шлюб та про народження дитини, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, виховує малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які згідно довідки КП «ЖЕО №45» за № 4802 від 23.11.2015 року проживають разом з ним та знаходиться на його утриманні. Донька згідно виписки із амбулаторної карти, перебуває на «Д» обліку з діагнозом Аденоїди ІІ-ІІІ ступеню і «ЧБР». Дружина згідно довідки № 3281 від 24.11.2015 року, не працює, перебуває на обліку в Довгинцівському Управлінні праці та соціального захисту населення м. Кривого Рогу, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130,00 грн, на місяць. Крім того, згідно довідки від 27.11.2015 року за № 1161 та договору про підготовку студента за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр № 01340 від 19.08.2013 року, є студенткою 5 курсу Донецького національного університету економіки і торгівлі імені ОСОБА_5 заочної форми навчання на платній основі, строк навчання 2,5 років до 24.02.2016 року. Відповідно до довідки від 25.11.2015 року відповідач ОСОБА_2 станом на 25.11.2015 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором у розмірі 16414, 51 грн.

Відповідно до частини 1 статті 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч.1 ст.204 СК України.

Відповідно до ст. 204 Сімейного кодексу України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Як роз'яснено в п. 21 Постанови Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК ( 2947-14 ), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Судом встановлено та не заперечувалося відповідачем, що він не надає допомоги на утримання матері, не зважаючи на те, що вона цього потребує, з огляду на онкологічне захворювання та похилий вік. При цьому, відповідачем не надано суду доказів ухилення позивачки від його утримання або позбавлення останньої батьківських прав, щоб позбавляло останню права на утримання.

Враховуючи похилий вік позивача, хворобу, інвалідність , розмір пенсії , суд вважає, що позивачу недостатньо розміру її пенсії для створення собі нормальних умов проживання, у зв'язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.

Таким чином, з урахуванням матеріального стану відповідача, можливості одержання позивачем утримання від іншого сина, а також за відсутності належного обґрунтування та не надання позивачем достатніх доказів в частині заявленого розміру аліментів, суд приходить до висновку про необхідність частково задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання останньої в розмірі 1/8 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову та довічно.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір, від сплати якого була звільнена позивач.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 57, 60,208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 10,75,202,203,205 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері - задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2 в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2015 року - довічно.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривні 20 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_10