Справа № 1328/972/2012
У Х В А Л А

судового засідання

29 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Невойта П.С.

при секретарі Леон Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника боржника ОСОБА_1 про розяснення рішення суду, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського райсуду м. Львова від 24.12.2012 р. первісний позов прокурора Шевченківського району м.Львова в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України, державного агентства лісових ресурсів України, Львівської міської ради задовольнити частково. Витребувано у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,2300 га кадастровий №:04:003:0063 - державний акт серії ЯЖ №907036 від 27.01.2009 року та зобовязано ОСОБА_2 повернути спірну земельну ділянку - у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2013 року в частині відмови у задоволенні позову прокурора Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного агентства лісових ресурсів України, Львівської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної дідянки від 05 листопада 2008 року, укладеного між Брюховицькою селищною радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн», скасувано і в цій частині провадження у справі закрито. В решті рішення суду - залишено без змін.

11.09.2015 року від представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 поступило клопотання про розяснення рішення суду з тих підстав, що для ОСОБА_2 є незрозумілим рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 24.12.2012 року в частині змісту фактичного свого обовязку, яий вона має вчинити для повернення спірної земельної ділянки у розпорядження держави в особі Кабінету Міністерства україни, в контексті приписів ст. 19 Конституції України.

Заслухавши думку учасників процесу, зясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Питання, які були поставлені заявником в заяві про роз'яснення рішення суду, врегульовані діючим законодавством та не потребують додаткового роз'яснення відповідно до ст. 221 ЦПК України.

В заяві про роз'яснення рішення суду не зазначено, що саме може ускладнити виконання ухваленого рішення. Із заяви не вбачається, що розуміння резолютивної частини рішення суду може викликати труднощі у сторін. Текст резолютивної частини рішення суду є зрозумілим, доступним для сприйняття та виконання. Крім цього рішення суду є обґрунтованим, прийнятим на основі цілком і всесторонньо з'ясованих обставин по справі, є зрозумілим і чітким та додаткових обґрунтувань і роз'яснень, на думку суду, не потребує.

Крім цього, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв'язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що резолютивна частина рішення суду від 24.12.2012 року є проста, доступна, зрозуміла, не припускає іншого тлумачення, тому відсутні підстави для роз'яснення рішення суду. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

З огляду на викладене вище, відсутні підстави для роз'яснення вищевказаного рішення суду, оскільки судове рішення є вичерпно чітким і однозначно зрозумілим, всі обгрунтування наведені в мотивувальній частині рішення, а підсумки в резолютивній частині рішення, яка не дає підстав для двозначного її трактування, тому в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду заявникові належить відмовити.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 про розяснення рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний термін з моменту винесення ухвали.

Суддя: ОСОБА_3