Справа № 219/7174/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Соколовій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, посилаючись на те, що відповідач є власником (наймачем) квартири АДРЕСА_1, особовий рахунок №61832. Стверджує, що не зважаючи на постачання теплової енергії в період з 01 серпня 2011 року по 01 березня 2015 року, відповідач не здійснює її оплату, в результаті чого виникла відповідна заборгованість. Просить суд стягнути з відповідача 12 128,65 грн. заборгованості за постачання теплової енергії та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 за якою у товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія», що надає послуги з постачання теплової енергії, відкритий особовий рахунок на імя відповідача №61832.

У відповідності до розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 серпня 2011 року по 01 березня 2015 року по особовому рахунку №61832 існує заборгованість в розмірі 12 128,65 грн. (а.с.5-6). Розрахунок здійснено на основі тарифів, погоджених рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради Донецької області від 5 березня 2008 року №173 (а.с.10) та від 1 жовтня 2008 року №729 (а.с.14), а також затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 грудня 2010 року №1831 (а.с.11 на звороті).

Згідно з п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У відповідності до ч.5 п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року №1198, споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14.

Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачем не здійснено оплату за послуги з постачання теплової енергії, надані позивачем, за період з 01 серпня 2011 року по 01 березня 2015 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 215, 360-7 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року з наступними змінами, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією», суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» (розрахунковий рахунок 0189 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ) заборгованості за постачання теплової енергії в розмірі 12 128 (дванадцять тисяч сто двадцять вісім) грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» (розрахунковий рахунок 0189 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ) 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Фролова