Номер провадження 2/754/3273/15
Справа №754/6439/15-ц
07 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
при секретарі Щедріковій В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Шовковик-13», Державна реєстраційна служба, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 07.10.1992 року ОСОБА_4 було видано ордер на сім'ю з чотирьох осіб (на ОСОБА_4, дружину - ОСОБА_3, двох дітей - ОСОБА_1, ОСОБА_2.) на право зайняття жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_1. У 2000 році ОСОБА_4 забравши свої речі пішов з квартири, що призвело до розірвання шлюбу в 2001 році між останнім та ОСОБА_3 Оскільки з 2000 року відповідач ОСОБА_4 спірною квартирою не цікавиться, утриманням квартири займаються позивачі, а тому останні звернулися до суду та просять припинити право власності ОСОБА_4 на ? частку квартири АДРЕСА_1 та визнати за набувальною давністю за позивачами право спільної сумісної власності на ? частку спірної квартири, яка належить ОСОБА_4, витребувати з Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна відомості щодо реєстрації права власності на ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1.
07.12.2015 року в судовому засіданні позивачами було подано уточнену позовну заяву, в якій останні просять припинити право власності ОСОБА_4 на ? частку квартири АДРЕСА_1 та визнати за набувальною давністю за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на ? частку спірної квартири, яка належить ОСОБА_4 і має наступні технічні характеристики: загальною площею 79,1 кв.м, жилою площею 44,2 кв.м, з яких 1а кімната - 12,6 кв.м (за планом 4), 2а кімната - 17,7 кв.м (за планом 3), зя кімната - 13,9 кв.м (за планом 2), кухня - 8,5 кв.м (за планом 5), ванна кімната 2,6 кв.м (за планом 7), вбиральня - 1,0 кв.м (за планом 6), коридор - 16,4 кв.м (за планом 1).
В судовому засіданні представник позивачів підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач - ОСОБА_3 та її представник проти задоволення позовних вимог не заперечували.
Відповідач - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час, місце судового розгляду судом повідомлявся за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі - газеті «Урядовий кур'єр», у зв'язку з чим, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Від представника третьої особи в особі голови ЖБК «Шовковик-13» надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.
Представник третьої особи - Державної реєстраційної служби України до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
21.11.1982 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, після чого прізвище «ОСОБА_3» було змінено на «ОСОБА_3» (а.с.10).
07.10.1992 року виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів на підставі рішення загальних зборів ЖБК «Шовковик-13», було видано ордер ОСОБА_4 на сім'ю з чотирьох осіб на право зайняття жилого приміщення, яке складається з трьох кімнат в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.5).
Пайові внески за спірну квартиру були внесені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в 1993 році, що підтверджується копією довідки від 19.08.2014 року (а.с.13).
Частиною 6 пунктом «а» Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» №9, передбачено, що пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а після повної спати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано 30.10.2001 року (а.с.11).
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 з 2000 року в спірній квартирі не проживає. Даний факт підтверджується складеними актами від 17.01.2001 року, 19.08.2014 року та копією справки від 26.03.2007 року (а.с.8,9,15).
Згідно довідки форми №3 від 18.08.2014 року в квартирі НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 (власник), ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_1 (син), ОСОБА_2 (дочка) (а.с.7).
Фактично в спірній квартирі проживають - ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується актом від 19.08.2014 року (а.с.9).
В судовому засіданні представник позивачів та відповідач - ОСОБА_3 просили суд звернути увагу на те, що заборгованість за житлово комунальні послуги повністю була сплачена ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.08.2015 року встановлено, що спірна квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_4, ОСОБА_3 та за останньою визнано право власності на ? частину квартири НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.40-42).

Частиною 1 ст. 344 ЦК України, передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, в судовому засіданні судом було встановлено, що позивачі більше десяти років добросовісно володіють спірною квартирою, сплачують за комунальні послуги, утримують її в належному стані.

Більш того, відповідач - ОСОБА_4 не цікавиться спірною квартирою, не сплачує комунальні платежі та не заявляє про порушення свого права на користування даною квартирою, а тому фактично відмовився від права власності на свою частку квартири.

Таким чином, враховуючи, що в даному випадку наявні умови набуття права власності за набувальною давністю, а саме: добросовісність заволодіння майном, відкритість, безперервність та тривалість володіння, на підставі цього, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 344 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 74, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Шовковик-13», Державна реєстраційна служба, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за набувальною давністю за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рівних частинах право власності на ? частину квартири НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 і має наступні технічні характеристики: загальною площею 79,1кв.м, жилою площею 44,2кв.м, з яких 1-а кімната - 12,6кв.м (за планом 4), 2-а кімната 17,7кв.м (за планом 3), 3-я кімната - 13,9кв.м (за планом 4), кухня - 8,5кв.м (за планом 5), ванна кімната - 2,6кв.м (за планом 7), вбиральня - 1,0кв.м (за планом 6), коридор - 16,4кв.м (за планом 1).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий