АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1968/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , КП "Соснівська служба утримання будинків", Черкаської міської ради про визнання недійсним договору піднайму житлового приміщення, свідоцтва про право власності на житло та рішення про передачу житла у власність,-

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника ОСОБА_6, який підтримав доводи апеляційної скарги, та ОСОБА_7, яка покладалась на розсуд суду, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 , КП "Соснівська служба утримання будинків", Черкаської міської ради про визнання недійсним договору піднайму житлового приміщення, свідоцтва про право власності на житло та рішення про передачу житла у власність.

В обґрунтування своїх вимог вказувала на те, що на підставі наказу Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради від 26.07.2012 року за № 119 відповідачці у даній справі ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право власності (серія САЕ 570898 від 26.07.2012р) на кімнату в гуртожитку, розташовану за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 14-а, кімн. 30. Відповідно до даного свідоцтва про право власності вказана квартира належить на праві власності лише відповідачці.

У подальшому, 22.08.2012 року право власності відповідачки було зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та присвоєно реєстраційний номер 37441909.

Вказаний вище наказ Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради від 26.07.2012 року за № 119 було видано на підставі заяви ОСОБА_7 від 26 червня 2012 року №41220 щодо оформлення передачі у приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність жилого приміщення у гуртожитку. 10 липня 2012 року вказану заяву було підписано та подано Департаменту позивачкою ОСОБА_6, яка діяла від імені ОСОБА_7 на підставі довіреності.

На час представництва ОСОБА_6 інтересів ОСОБА_7 у 2012 році та до 2012 року, а також до січня 2014 року між позивачкою та відповідачкою існували достатньо приязні відносини. Відповідачка ОСОБА_7 приходиться невісткою позивачці, а після смерті 05.09.2007 року чоловіка відповідачки (та сина позивачки) ОСОБА_8, щиро вважаючи, що спільне горе об'єднало та зблизило їх, позивачка допомагала відповідачці чим могла, зокрема грошима.

Позивачка періодично їздить на заробітки в Чехію і неодноразово надсилала відповідачці кошти в якості матеріальної допомоги та для сплати комунальних платежів на утримання спірної квартири.

26.01.2005 року, ще за життя ОСОБА_8, позивачка почала проживати у кімнаті гуртожитку за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 14-а, кімн. 30, що вбачається з квартирної картки та запису на 13 аркуші її паспорту, заяви ОСОБА_7 від 13.01.2005 року та заяви ОСОБА_6 від 20.01.2005 року.

Враховуючи періодичні підробітки позивачки в Чехії, вона проживала за вказаною адресою постійно з 2005 року по теперішній час, але з перервами на 1-2 місяці, протягом яких вона могла виїжджати в Чехію. В зазначеній кімнаті залишалися і на даний час лишаються її особисті речі.

Протягом всього часу проживання у вказаній квартирі ОСОБА_6 постійно сплачувала за комунальні платежі самостійно, або надсилала відповідачці кошти на оплату комунальних платежів, а у подальшому з січня 2014 року почала надсилала кошти на оплату комунальних платежів за спірну квартиру своїй подружці ОСОБА_9, яка і здійснювала відповідну оплату. Слід зазначити, що відповідачка ОСОБА_7 починаючи з 2007-2008 років не проживала в кімнаті №30 в гуртожитку, розташованому за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 14-а, та не проживає в ній станом на сьогоднішній день, відповідачка не тримає своїх речей в даній кімнаті.

В 2012 році відповідачка виявила бажання приватизувати вказану кімнату. В кімнаті на той час була зареєстрована ОСОБА_6 і в такому разі під час приватизації вона могла стати співвласницею вказаної кімнати. Позивачка вже не пам'ятає за яких обставин відповідачка зробила їй пропозицію виписатися із кімнати, проте причиною виписки було те, що позивачка повідомила відповідачці, що оскільки у неї не має більше дітей, то відповідачка отримає у спадок її частину приватизованої кімнати. Однак відповідачка зауважила, що за таких обставин після смерті позивачки їй доведеться здійснювати дії з оформлення спадщини, чекати півроку, сплачувати платежі тощо, а якщо відповідачка одразу приватизує на себе всю кімнату, то у подальшому у неї цих проблем не буде. При цьому відповідачка запевняла позивачку, що остання буде проживати в цій кімнаті до своєї смерті, а відповідачка піклуватиметься про неї до старості.

Враховуючи ті приязні відносини, що склалися між позивачкою та відповідачкою на той час, позивачка не лише погодилася на вказану пропозицію відповідачки, але й запропонувала їй свою допомогу в оформленні документів, оскільки на той час вона перебувала в Україні та перед від'їздом до Чехії на чергові заробітки у неї було багато вільного часу.

Відповідачка видала на ім'я позивачки довіреність на представництво її інтересів, а остання почала здійснювати дії, спрямовані на оформлення права власності на ім'я відповідачки на кімнату 30 у м. Черкаси по вул. Одеській 14-а. Під час підготовки документів на приватизацію тільки на відповідачку в Соснівському СУБ позивачці повідомили, що їй необхідно змінити статус із свекрухи на піднаймача, внаслідок чого 19.06.2012 року нею із порушенням норм діючого законодавства (ч.З ст. 238 ЦК України) було укладено договір піднайму, який вона уклала від імені відповідачки як уповноважена особа з одного боку, а з іншого боку від свого імені. При цьому всупереч існуючого порядку позивачка не подавала до Соснівського СУБ м. Черкаси заяви про зміну її статусу.

Слід зазначити, що в 2013 році відповідачка самостійно, без узгодження із позивачкою виставила речі позивачки в коридор, внаслідок чого частину з них розібрали люди. У подальшому на початку 2014 року позивачці стало відомо, що відповідачка не використовує кошти на оплату комунальних платежів, які надсилала їй позивачка, за призначенням, а витрачає їх на свої потреби на свій власний розсуд, внаслідок чого за деякі комунальні послуги виникла заборгованість. Повернувшись з Чехії в березні 2014 року, між позивачкою та відповідачкою з цього приводу відбулася сварка, внаслідок якої відповідачка заявила позивачці, що та не має ніяких прав на кімнату в гуртожитку та відповідачка взагалі має намір продати цю кімнату. Після вказаних обставин позивачка вирішила звернутися із позовом до суду про визнання недійсним договору оренди та свідоцтва про право власності відповідачки. Проте у вказаному позові їй було відмовлено з підстав не доведення нею порушення її прав

Таким чином, під час приватизації вказаної вище кімнати в гуртожитку на відповідачку, у відповідності до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» непотрібна була згода позивачки як члена сім'ї наймача, оскільки вона незаконно та безпідставно отримала статус піднаймача житлового приміщення.

На підставі наведеного, ст. 238 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 91, 94 ЖК України, позивачка просила суд:

-визнати недійсним договір піднайму жилого приміщення - кімнати №30 в гуртожитку по вул. Одеській, б. 14а, в м. Черкаси від 19.06.2012 року;

-визнати недійсним запис в поквартирній картці кімнати №30 в гуртожитку по вул. Одеській, б. 14а, в м. Черкаси про ОСОБА_6 як про піднаймача;

-зобов'язати КП «Соснівська Служба утримання будинків» Черкаської міської ради внести відомості до поквартирної картки кімнати №30 в гуртожитку по вул. Одеській, б. 14а, в м. Черкаси про ОСОБА_6 як про свекруху наймача;

-визнати недійсними довідку про склад сім'ї ОСОБА_7 за №2381 за 2012 рік та довідку про склад сім'ї ОСОБА_7 за №2262 від 19.06.2012 року, виданих КП «Соснівська Служба утримання будинків» Черкаської міської ради ОСОБА_7, в якій містяться відомості про ОСОБА_6 як піднаймача кімнати № 30 в гуртожитку, розташованому за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 14-а;

-визнати недійсним наказ Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради від 26.07.2012 року за № 119 відповідно до якого ОСОБА_7 було передано у власність кімнату № 30 в гуртожитку, розташованому за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 14-а;

-визнати недійсним свідоцтво (серія САЕ 570898 від 26.07.2012р) про право власності ОСОБА_7 на кімнату №30 в гуртожитку, розташовану за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 14-а.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2015 року матеріали позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_7, КП Соснівська служба утримання будинків, Черкаської міської ради про визнання недійсним договору піднайму житлового приміщення, свідоцтва про право власності на житло та рішення про передачу житла у власність - визнано неподаними та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що дана ухвала є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обговоривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Встановлено, що 27 травня 2015 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси, вирішуючи питання про відкриття провадження по даній справі - за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , КП "Соснівська служба утримання будинків", Черкаської міської ради про визнання недійсним договору піднайму житлового приміщення, свідоцтва про право власності на житло та рішення про передачу житла у власність, постановив ухвалу про залишення зазначеної позовної заяви без руху з наданням терміну для виправлення вказаних недоліків.

При цьому суддя виходив з того, що до позовної заяви не приєднано документи, а саме: наказ Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради від 26.07.2012р. за № 119 та свідоцтво серії САЕ 570898 від 26.07.2012р. про право власності ОСОБА_7 на кім. № 30 в гуртожитку по вул. Одеська, 14а м. Черкаси.

Ухвалою від 09 червня 2015 року від 17 квітня 2014 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси постановив вважати неподаною позовну заяву ОСОБА_6 і повернув її автору, посилаючись на те, що вищезазначені документи суду надані не були.

Однак з цим не можна погодитися.

Встановлено, що від позивачки 08.06.2015 року надійшла заява на виконання ухвали від 27.05.2015 року з доданою фотокопією свідоцтва серії САЕ 570898 від 26.07.2012р. про право власності ОСОБА_7 на кім. № 30 в гуртожитку по вул. Одеська, 14а м. Черкаси та з клопотанням (про забезпечення доказів) про витребування з КП «Черкаське обласне обєднане БТІ» копії свідоцтва про право власності ОСОБА_7 на кім. № 30 в гуртожитку по вул. Одеська, 14а м. Черкаси та про витребування з Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради наказу від 26.07.2012р. за № 119 про передачу у приватну власність ОСОБА_7 кімнату №30 у гуртожитку по вул. Одеська, 14а м. Черкаси (ар. спр. 9).

Згідно пунктів 2,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Суд першої інстанції наведених положень не врахував, постановляючи ухвалу від 09.06.2015 року, чим позбавив позивачку на захист її прав у суді. В доданій заяві про усунення недоліків разом з клопотанням про витребування доказів всі наведені в ухвалі «недоліки», на думку судової колегії, були усунуті позивачкою.

Таким чином, суд постановив 09.06.2015 року неправомірно ухвалу про повернення автору позовної заяви в звязку з не усуненням недоліків, викладених в ухвалі від 27.05.2014 року, порушуючи гарантоване право позивача на судовий захист.

Виходячи з наведеного, ухвала суду від 09.06.2015 року підлягає до скасування з поверненням матеріалів за даним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , КП "Соснівська служба утримання будинків", Черкаської міської ради про визнання недійсним договору піднайму житлового приміщення, свідоцтва про право власності на житло та рішення про передачу житла у власність, - до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 317, 218 ЦПК України, судова палата,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2015 року по даній справі скасувати, повернувши матеріали за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , КП "Соснівська служба утримання будинків", Черкаської міської ради про визнання недійсним договору піднайму житлового приміщення, свідоцтва про право власності на житло та рішення про передачу житла у власність, - до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :