Справа № 466/1354/15 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/5703/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Павлишина О.Ф., Федоришина А.В.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 банк розвитку» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 банк розвитку» до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_6 в користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 розвитку» 23 557(двадцять три тисячі п»ятсот п»ятдесят сім) грн. 67 коп. заборгованості.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 18 вересня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6 в користь держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Рішення суду оскаржив ПАТ «ОСОБА_5 банк розвитку» в особі представника ОСОБА_7

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що підписуючи кредитний договір гр.ОСОБА_3 погодився із запропонованими умовами банку щодо умов користування кредитними коштами, а відтак вважає помилковим висновок суду про те, що банк не мав права вносити в договір умови про сплату щомісячної комісії в розмірі 1% від суми кредиту. Стверджує, що надання кредитних ресурсів є діяльністю виконавця з надання споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задволення його особистих потреб. Вказує на те, що в позовних вимогах про стягнення заборгованості по кредиту станом на 25.05.2015 року враховані платежі, які були сплачені ОСОБА_3 станом на вказану дату, однак суд при постановленні рішення повторно зарахував кошти в розмірі 7500 грн, які були сплачені ОСОБА_3 24.02.2015 року в рахунок погашення заборгованості, чим порушив права банку на стягнення реальної заборгованості із позичальника згідно кредитного договору. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно приписів статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 07 листопада 2013 року між ПАТ «ОСОБА_5 банк розвитку» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № МКЕХР2.50871.002 згідно якого банк надав ОСОБА_3 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в розмірі 100 000 грн. Термін користування кредитом до 06 травня 2015 року. Процентна ставка за кредитом 20% річних. Позичальник повинен сплачувати банку щомісячно комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,00 % від суми кредиту, що зазначено в п.1.1.1 Кредитного договору.

На виконання зазначеної умови кредитного договору позивач при кожному випадку сплати відповідачем кредиту, відсотків із сплачуваної ним суми 1000 грн. зараховувалися як сплата комісії у відповідності до п.п. 1.1.5 кредитного договору.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_5 банк розвитку» районний суд, враховуючи п.1.2, яким зазначено, що кредит надається на споживчі цілі виходив із змісту Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти( споживчий кредит) або бере зобов»язання надати їх споживачеві для прибання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов»язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Частиною 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону є нікчемною.

В розумінні статті першої Закону України «Про захист прав споживачів» послуга означає діяльність виконавця з надання ( передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Отже, задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд дійшов вірного висновку, що відповідачу ОСОБА_3 на підставі кредитного договору № МКЕХР2.50871.002 від 07.11.2013 року позивачем надавалася послуга по наданню споживчого кредиту, що полягало в передачі коштів на умовах поворотності та сплати відсотків за користування кредитними коштами. У зв»язку з цим, на підставі ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» п.п. 1.1.5 кредитного договору, яким передбачено сплату комісії за надання кредитних ресурсів є нікчемним з моменту укладення кредитного договору , а відтак у позивача не було правових підстав зараховувати частину сплачуваних відповідачем коштів на сплату тіла кредиту та відсотків в рахунок сплати комісії.

Згідно ст. 215 ч.2 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). В такому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 216 ч.1 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК України).

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у зв»язку із нікчемністю кредитного договору в частині п.п.1.1.5 безпідставно зараховані позивачем кошти відповідача ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн. щомісячно як комісія підлягають зарахуванню відповідно до п.2.9 кредитного договору в погашення заборгованості у визначеній цією умовою черговості, а тому вірним є розрахунок суду, що загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_3 перед ПАТ «ОСОБА_5 банк розвитку» становить 23 934,89 грн.

Відповідно до ст.308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильнее по суті і справедливее рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процессуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів вважає, що підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 банк розвитку» в і д х и л и т и.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_8