Ухвала

іменем україни

14 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ТкачукО.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона з 31 серпня 2013 року по 14 жовтня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 У шлюбі вони придбали наступне майно: кольоровий телевізор, вартістю 5 600 грн., супутникову антену вартістю 1 тис. грн., меблеву стінку вартістю 2 700 грн., м'який куточок вартістю 3 600 грн., мікрохвильову піч вартістю 1 тис. грн., блендер вартістю 400 грн., пилосос вартістю 600 грн., праску вартістю 900 грн., каструлі вартістю 700 грн., м'ясорубку вартістю 300 грн., штори вартістю 600 грн., ковдри (2 шт.) вартістю 600 грн., чайний сервіз вартістю 1 500 грн., дитячий одяг вартістю 400 грн., жіночий одяг вартістю 600 грн., посуд вартістю 900 грн., постільну білизну вартістю 800 грн., дитячі іграшки вартістю 800 грн., а всього на загальну суму 23 тис. грн. При цьому, частина перерахованого майна є особистими речами індивідуального користування, що належать їй та їхній малолітній дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (одяг, натільна білизна, дитячі іграшки, постільна білизна, ковдри, тощо), а всього на загальну суму 3 200 грн. Решта майна вартістю 19 800 грн. є спільною сумісною власністю сторін. Зазначала також, що на момент розірвання шлюбу в будинку, в якому вони проживають, окрім зазначеного майна залишилося також речі, які є особистою власністю малолітньої дочки, а саме: пральна машина вартістю 5 600 грн., морозильна камера вартістю 3 400 грн., хрестик та золоті сережки вартістю 2 тис. грн., які були подаровані дитині.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила витребувати у відповідача майно, що належить малолітній дочці ОСОБА_4, виділити їй у власність кольоровий телевізор вартістю 5 600 грн., решту майна на загальну суму 14 200 грн. виділити відповідачу, стягнути з останнього на її користь вартість знищених речей індивідуального користування, що належали їй та малолітній дочці, на загальну суму 3 200 грн.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 6 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Виділено із спільного сумісного рухомого майна, що являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та передано у власність ОСОБА_3 наступне майно: пральну машину вартістю 5 600 грн., морозильну камеру вартістю 3 400 грн., а всього на загальну суму 9 тис. грн. Виділено із спільного сумісного рухомого майна, що являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та передано у власність ОСОБА_2 наступне майно: кольоровий телевізор вартістю 5 600 грн., супутникову антену вартістю 1 тис. грн., мікрохвильову піч вартістю 1 тис. грн., блендер вартістю 400 грн., пилосос вартістю 600 грн., каструлі вартістю 700 грн., штори вартістю 600 грн., ковдри (2 шт.) вартістю 600 грн., постільну білизну вартістю 800 грн., пральну машину напівавтомат вартістю 800 грн., а всього на загальну суму 12 100 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за різницю у вартості часток подружжя в розмірі 1 550 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2015 року, рішення районного суду змінено в частині розподілу майна та судових витрат. Поділено спільне майно подружжя наступним чином. Виділено ОСОБА_3 наступне майно: кольоровий телевізор, вартістю 5 600 грн., супутникову антену вартістю 1 тис. грн., мікрохвильову піч вартістю 1 тис. грн., блендер вартістю 400 грн., ковдри (2 шт.) вартістю 600 грн., каструлі вартістю 700 грн., посуд вартістю 900 грн., м'ясорубку вартістю 300 грн., а всього на загальну суму 10 500 грн. Виділено ОСОБА_2 наступне майно: меблеву стінку вартістю 2 700 грн., м'який куточок вартістю 3 600 грн., постільну білизну вартістю 800 грн., праску вартістю 900 грн., штори вартістю 600 грн., пилосос вартістю 600 грн., чайний сервіз вартістю 1 500 грн., а всього на загальну суму 10 700 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Одночасно заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подалакасаційну скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений заявником з поважних причин, вважаю за можливе поновити його.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розподілу майна, апеляційний суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин, виходив з того, що в силу вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому, враховуючи вимоги позивача, а також ту обставину, що сторони не досягли згоди щодо варіантів поділу спільно майна, суд, враховуючи вимоги закону, а також принципи розумності та справедливості здійснив поділ вказаного майна.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення апеляційного суду не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. 342 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2015 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С.Ткачук