Справа №: 272/1423/15-ц
Провадження № 2/272/762/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Ахановій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до гальчинської сільської рада Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно,суд,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що 11 липня 2006 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на майно: житловий будинок № 10 по вул.Корольова в с.Гальчин Андрушського району Житомирської області та на земельну ділянку площею 0,18 га - для обслуговування жилого будинку Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги та прийняла спадщину відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала та була зареєстрована з чоловіком до дня його смерті у спадковому будинку та в даний час проживє в ньому. Але вона не може реалізувати своє право на отримання іншого спадкового майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування, у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку, які чоловік за життя не оформив. Просила визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не зявився,направив на адресу суду заяви,з проханням розглядати справу в його відсутність,вказував,що позов підтримує.

Відповідачі в судове засідання не зявився,направив на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в його відсутність, вказував,що позов визнає,проти задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи,суд встановив : 11 липня 2006 року помер чоловік позивача ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на майно: житловий будинок № 10 по вул.Корольова в с.Гальчин Андрушського району Житомирської області та на земельну ділянку площею 0,18 га - для обслуговування жилого будинку Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги та прийняла спадщину відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала та була зареєстрована з чоловіком до дня його смерті у спадковому будинку та в даний час проживє в ньому. Але вона не може реалізувати своє право на отримання іншого спадкового майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування, у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку, які чоловік за життя не оформив.

Зазначені обставини визнані відповідачами,підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1269 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.120,125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України,де вказано,що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації.Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має. Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на житловий будинок № 10 по вул.Корольова в с.Гальчин Андрушського району Житомирської області та на земельну ділянку площею 0,18 га - для обслуговування жилого будинку, розташовану за вказаною адресою, як на спадщину за законом після смерті чоловіка позивача - ОСОБА_2, померлого 11 липня 2006 року.

Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідачів не стягує.

Керуючись ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1269 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст..120,125 ЗК України,ст.ст.10,11,60,209,212,214,215 ЦПК України,суд,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 10 по вул.Корольова в с.Гальчин Андрушського району Житомирської області та на земельну ділянку площею 0,18 га - для обслуговування жилого будинку, розташовану за вказаною адресою, як на спадщину за законом після смерті чоловіка позивача - ОСОБА_2, померлого 11 липня 2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_3