пр. № 2/759/7517/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року суддя Святошинського районного суд міста Києва Макаренко В.В. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

10.12.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" про захист прав споживачів.

Разом з вищевказаним позовом ОСОБА_2 звернулась із заявою, якою просить накласти арешт на грошові кошти ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" в розмірі 31616,00 грн., які розміщені на поточному рахунку № НОМЕР_1 в АТ Райффайзен Банк Аваль у м. Києві, МФО - 380805, за виключенням коштів, які призначаються на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та інше.

ОСОБА_2 в заяві зазначила, що відповідач незаконно до теперішнього часу користується грошовими коштами, які належать позивачу і ОСОБА_2 позбавлена можливості розпоряджатися належними їй коштами.

Крім того вважає, що невжиття таких заходів забезпечення позову в подальшому можуть не тільки утруднити, а й зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вивчивши матеріали позовної заяви та клопотання про забезпечення доказів по даній справі, вважає клопотання таким що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які не є вичерпаними. При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Зазначеною нормою закону також визначено випадки недопущення забезпечення позову певними видами.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду. Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму" . Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

Тому суддя перевіривши аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником, матеріали цивільної справи, вважає що не встановлено реальної небезпеки, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Окрім того, заявником не надано докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" про захист прав споживачів - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд протягом п'яти діб з дня отримання її копії.

Суддя Макаренко В.В.