Провадження № 2/234/6444/15
27 листопада 2015 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.,
секретар Вербовецька Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Артемвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди.
Крім того, порушення відповідачем його трудових прав спричиняють позивачу моральні страждання, оскільки він був змушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя, не мав можливості годувати свою сімю, був позбавлений можливості виїхати з території, непідконтрольної Україні. Моральну шкоду позивач оцінює у 5000 грн.
У судове засідання позивач не зявився та надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надав.
Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Вивчив доводи позовної заяви, дослідивши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Судом встановлено, що позивач працював у структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового» Державного підприємства «Артемвугілля».
Наказом від 08.12.2014 року №1037к позивач був звільнений з підприємства на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.11-13).
Таким чином судом встановлено, що всупереч вимогам ст.116 КЗпП України, повний розрахунок з позивачем не був проведений. Доказів того, що затримка розрахунку при звільненні відбулася за відсутності вини відповідача суду не надано.
Згідно з п. 2, п. 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
Згідно з п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Позивач також просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, а порядок відшкодування моральної шкоди передбачений ст. 23 ЦК України, згідно ч.3 якої розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що внаслідок порушення з вини відповідача строків розрахунку при звільненні позивачу була завдана моральна шкода. Враховуючи обставини справи, тривалість затримки розрахунку при звільненні, вимоги розумності та справедливості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди 5000 грн.
Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір у сумі 1251,28 грн. (764,08 грн.+487,20 грн.=1251,28 грн.)
Керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,88, 212-214, 224-226 ЦПК України, ст.ст.116, 117, 233, 237-1 КЗпП України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемвугілля» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: