Справа № 521/ 8404/14-ц
Провадження № 2-во/521/218/15
У Х В А Л А

про виправлення описки

15 грудня 2015 року Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі за заявою ОСОБА_2 про виправлення описок в рішенні суду від 07.11. 2014 року та у додатковому рішенні по справі від 22.12.2014 року за позовом позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Одеської міської Ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської Ради, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області, Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" за участю третьої особи: Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради про визнання недійсним проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, визнання недійсним та скасування висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, визнання недійсним та скасування додатку до висновку управління архітектури та містобудування Одеської міської Ради щодо відведення земельної ділянки, про визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради про передачу земельної ділянки у власність, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, виключення з Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Одеської міської ради № 3828- VI, від 18.07.2013 року яким вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки; передати безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку (кадастровий номер :54:009:0009) площею 0,0337 га за адресою:м. Одеса, вул. Віри Фігнер, 22 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови міста.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності № 8214208 від 28.08.2013 року на земельну ділянку площею 0,0337 га по вулиці В.Фігнер, 22 в місті Одесі, видане на ім'я ОСОБА_2, кадастровий № :54:009:0009.

Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0337 га з кадастровим номером № :54:009:0009 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 8215199). 22 грудня 2014 року по даній справі ухвалено додаткове рішення, згідно з яким доповнено рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2014 року по цивільній справі № 521/8404/ 14-ц провадження № 2/521/5061/14 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Одеської міської Ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської Ради, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за участю третьої особи: Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради. Виключено з Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку площею 0,0337 га, кадастровий номер :54:009:0009, за адресою: м. Одеса, вулиця В.Фігнер,22 та скасовано кадастровий номер :54:009:0009.

30 листопада 2015 року до суду звернувся ОСОБА_2 із заявою про виправлення описки в рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2014 року та у додатковому рішенні від 22 грудня 2014 року. Заявник просить виправити помилку у мотивувальній частині рішення суду, як у рішенні від 07.11.2014 року та і у додатковому рішенні від 22 грудня 2014 року, на сторінці другій: «Дана кадастрова зйомка земельної ділянки ОСОБА_2, площею 337 кв.м., ввійшла до висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 24.10.2012 року та стала підставою для розробки проекту землеустрою ОРФ ДП.»ЦДЗК» на: «Підставою для розробки проекту землеустрою ОРФ ДП «ЦДЗК» стало рішення Одеської міської Ради від 08.07.2011 року за № 838-, на підставі пункту 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування України» ст.ст. 12,118 Земельного Кодексу України, розглянувши заяву ОСОБА_2, подані документи, та обґрунтовуючи матеріали, Одеська міська рада вирішила: надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Одесі по вулиці Віри Фігнер, 22 ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Підпис: міський голова ОСОБА_1. В своєї заяві про виправлення помилки, заявник також вказує, що пояснює суду, що 24.10.2012 року управління архітектури та містобудування видало висновок про проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Цим висновком проект землеустрою земельної ділянки ОСОБА_2 був погоджений та відправлений на сесію Одеської міської Ради для прийняття рішення про затвердження проекту та передачі безоплатно у приватну власність земельну ділянку ОСОБА_2 по вулиці Віри Фігнер, 22 м. Одеси (висновок від 24.12.2010 р. додаю). Заявник вказує, що ця суттєва помилка Малиновського районного суду привела до неправомірних рішень як у 1 інстанції та і у вищих інстанціях, не зважаючи на те, що суд мав проект земельної ділянки ОСОБА_2 (копію) у якому дозвіл на розробку земельної ділянки знаходиться на першому місці у проекті. Заявник в заяві звертає увагу, що його представник наголошував на помилці у суді першої інстанції, другої інстанції, подавав заперечення, апеляційні скарги в яких чітко вказано на помилку, що дозвіл на розробку проекту був виданий Одеською міською радою в 08.07.2011 року № 838- , суд сфальшував його документи, записав у рішенні суду, що дозвіл на розробку документів він одержав 24.10.2012 року, чим завів суд в оману. Вважає, що помилка у рішенні суду була зроблена навмисно, щоб підтасувати документи і винести потрібне рішення, незаконно скасувати документи на його земельну ділянку, проігнорували строки позивної давності ст.257 ЦПК України, сфальшувати обставини справи. За результатами розгляду заяви просить виправити помилку у мотивувальній частині як і рішенні від 07.11.2014 року так і у додатковому рішенні від 22.12.2014 року на сторінці 2. 15 грудня 2015 року представник заявника ОСОБА_2 подала до суду уточнену заяву про виправлення помилок, згідно з якою просить виправити помилки у мотивувальній частині рішення суду від 07.11.2014 року так і у додатковому рішеннях суду на сторінці другій з запису: «Дана кадастрова зйомка земельної ділянки ОСОБА_2 площею 337 кв.м., увійшла до висновку УАМ Одеської міської Ради та стала підставою для розробки проекту землеустрою ОРФ ДП «ЦДЗК» на такий запис «Кадастрова зйомка від 14 вересня 2009 року, «Заключение о возможности передачи земельного участка» від 25 жовтня 2010 року № 1136 пр М/01-15/2937 та « Дополнение» от 17.08.2011 р. № 609 пр-М-01-10/864 до «Заключения» от 25.10.2010 р. (стосовно сервітутів). Дозвіл Одеської міської Ради на розробку проекту від 08.07.2011 за № 838, стали підставою для розробки проекту від 08.07.2011 р. за № 838 стали підставою для розробки проекту землеустрою ОРФ ДП «ЦДЗК» (ст.257 ЦПК); - 24.10.2012 року Управління архітектури м. Одеси проект погодило ( строки позовної давності на оскарження пройшли); 07 листопада 2012 року комісією з погодження документації на чолі з головним архітектором м. Одеси був затверджений проект та переданий до Одеської міської Ради на сесію.» Виправити помилку на сторінці 5, 1 абзац з такого запису: «після набрання чинності рішення Малиновського районного суду 2-11488 не ініціювалося питання щодо виконання цього рішення на такий запис: «09 грудня 2008 року ОСОБА_2 подав заяву про видачу дублікату виконавчого листа з актом про виконання рішення суду (у рішенні невірно записано число «16 вересня». У 1988 р. Ухвалою від 09.12.2008 р. Малиновського районного суду м. Одеси відмовлено у видачі дублікату виконавчого листа, у звязку з тим, що рішення суду 2-114- 88 було фактично виконано» - це записано у мотивувальній частині ухвали, суд цю фразу до уваги не взяв, перекрутив тому неправомірно стверджував, що рішення не виконано, (число було вказано 16 вересня невірно. Про те, що рішення виконано, є рішення виконавця, про те, що він буде присутній у 1988 р., просить бути присутніми дома, довідка є у матеріалах справи, (щоб виконати рішення) , це підтверджують старі техпаспорти з дня покупки домоволодіння як його так і ОСОБА_3 з 1980 -2001 рр.) (є у матеріалах справи), де межа з фасадної сторони до вулиці В.Фігнер,22 проходить по куту домоволодіння А по межі стояв тин до 2003 року, до тих пір, поки ОСОБА_3 самоправно не знесла і стала говорити що це моє. Далі у уточненій заяві ОСОБА_2 зазначає, що всі ці помилки у суді інші, де суд присудив йому 15 правовстановлюючих документів, по кількості рішень суду, на які подає ОСОБА_3 привело суд до омани, невірних висновків. У всіх людей один правовстановлюючий документ,а йому суд присудив 15.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву про виправлення помилки, вважала законним прийняття рішення про її задоволення. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 219 ЦПК України суд може за власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. В контексті даної статті описка це помилка, яка повязана з неправильним написанням слів у тексті судового рішення. Виправленню підлягають виключно ті описки, які істотно впливають на суть прийнятого судового рішення та його виконання. Такими описками зокрема можуть бути неправильне написання прізвищ, імен, по-батькові, найменувань учасників судового процесу, найменувань та адрес знаходження спірного майна, встановлених дат та строків тощо. У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зокрема зазначається, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Разом з тим з тексту заяви про виправлення помилки в судовому рішенні від 07.11.2014 року та у додатковому рішенні від 22.12.2014 року вбачається, що заявник вважає за необхідне замінити речення на сторінці другій судового рішення та на сторінці пятій судових рішень на інші речення які вважає правильним заявник ОСОБА_2 та його представник. Зміна змісту судових рішень, приводить до зміни висновків суду, що є неможливим в порядку розгляду заяви про виправлення помилки. Як зазначалося вище помилка описка, допущена судом при написанні повного тексту рішення у нарадчій кімнаті, допущення помилки не може вважатися умисною дією. Проте , як у заяві поданої до суду 30.11.2015 року про виправлення помилки, так і у заяві від 03.12.2015 року ОСОБА_2 постійно вказує нате, що суддя Поліщук І.О., зробила помилки у мотивувальній частині суду, щоб сфальшувати його документи, винести потрібне рішення і вище інстанції прийняли її докази, хоч мали проект землеустрою перед собою та численні його заперечення, скарги. ОСОБА_2Ю, наголошує,що з його сторони порушень не має, документи були розроблені на підставі рішення суд 2-114-88, яке є правовстановлюючим документом і не має терміну давності. Українські суду вирішили присудити йому 15 правовстановлюючих документів, по числу поданих позовних заяв та рішень суду за позовом ОСОБА_3 , що являється протизаконним. Просить суд дотримуватися Верховенства права, визнати його документи дійсними, справу № 521/8404/14 ц скасувати. Таким чином проаналізувавши заяву ОСОБА_2 від 03.12.2015 року суд приходить до висновку, що обидві заяви містять звинувачення на адресу судді в умисному фальшуванні документів, та одночасно і прохання скасувати рішення суду, і вимоги про виправлення помилки.

Таким чином, із врахуванням змісту заяв ОСОБА_2, проаналізувавши вимоги цивільно-процесуального законодавства, яке регулює розгляду питання про виправлення помилок у судовому рішенні, суд відмовляє у задоволенні заяви про виправлення помилки, яка на думку заявника допущені у мотивувальній частині рішення суду по даній справі від 07.11.2014 рок так і у Додатковому рішенні від 22.12.2014 року.

Керуючись ст. 219, ст. ст.14,373 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення помилки допущеної в рішенні суду від 07.11.2014 року та у додатковому рішенні від 22.12.2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Одеської міської Ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської Ради, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за участю третьої особи: Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради про визнання недійсним проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, визнання недійсним та скасування висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, визнання недійсним та скасування додатку до висновку управління архітектури та містобудування Одеської міської Ради щодо відведення земельної ділянки, про визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради про передачу земельної ділянки у власність, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, виключення з Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області в пятиденний строк.

Головуючий: