УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та суми індексації,

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача суму індексації компенсації за невикористану відпустку з період з 25 травня 2013 року по 31 жовтня 2014 року у розмірі 149 грн 81 коп., а також середній заробіток у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні за цей же період у розмірі 51 567 грн 85 коп.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 08 квітня 2011 року по 25 травня 2013 року працював водієм на публічному акціонерному товаристві «Запорізький автомобілебудівний завод» (далі - ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод») та був звільнений 25 травня 2013 року наказом від 11 жовтня 2013 року за власним бажанням.

Позивач зазначав, що при звільненні з ним не було проведено розрахунок, а саме не виплачено компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1 387 грн 80 коп., у зв'язку з чим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2014 року на його користь з відповідача стягнуто зазначену компенсацію, яку підприємство фактично перерахувало на рахунок виконавчої служби 31 жовтня 2014 року.

З огляду на вказане просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 30 343 грн 02 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та ОСОБА_4 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють; правильно визначили як час виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунку, так і затримки (з 12 жовтня 2014 року по 30 жовтня 2014 року), тобто з дня видачі наказу про звільнення по фактичний день розрахунку, обчислення якого проведено відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 08 серпня 1995 року № 100, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» середнього заробітку за час затримки розрахунку у визначеному судом розмірі; при цьому відмовляючи у стягненні індексації компенсації за невикористану відпустку, суди попередніх інстанцій обґрунтовано мотивували свої висновки тим, що оскільки компенсація за невикористану відпустку має разовий характер та обчислюється виходячи із заробітку, який вже проіндексовано відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а тому індексація такої компенсації фактично буде повторною, що не відповідатиме вимогам чинного законодавства.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.А.Нагорняк

Т.О.Писана