АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

22 грудня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровська міська рада, третя особа: Комунальне підприємство «ЖИЛСЕРВІС - 2» Дніпропетровської міської ради про передачу будинку для проведення реконструкції

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, вточнивши позовні вимоги послався на те, що він є власником квартир № 3 та № 4 у будинку № 9 по вулиці Червона у м. Дніпропетровську. Відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належать відповідно квартири № 2 та № 5 у вказаному будинку. Вказаний будинок, на підставі висновку експерта, не може бути в подальшу експлуатуватися та підлягає демонтажу. Дніпропетровська міська рада у зверненні від 01.11.2013 року зобовязала всіх власників квартир здійснити реконструкцію будинку, але відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4М перешкоджають проведенню реконструкції будинку. Для уникнення знищення будинку позивач готовий виконати вказівку Дніпропетровської міської ради за власний рахунок. Просить суд зобовязати Дніпропетровську міську раду передати йому будинок № 9 по вулиці Червона у м. Дніпропетровську для проведення реконструкції без згоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. а.с. 1-2, 35-37).

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровської міської рада, третя особа: Комунальне підприємство «ЖИЛСЕРВІС - 2» Дніпропетровської міської ради, про передачу будинку для проведення реконструкції задоволенні.

Зобовязано Дніпропетровську міську раду передати ОСОБА_2 будинок № 9 по вулиці Червона у м. Дніпропетровську для проведення його реконструкції без згоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 53-54).

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимоги в повному обсязі (а.с. 97-111).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати, ухваливши нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимоги в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що позивач є власником квартир № № 3,4 будинку № 9 по вулиці Червона у м. Дніпропетровську

Відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належать, відповідноАДРЕСА_1 та квартира № 5 у вказаному будинку. У цьому будинку розташовані всього чотири квартири, а саме № № 2, 3, 4, 5.

На підставі висновку експерта будинок № 9 по вулиці Червона у м. Дніпропетровську є аварійним, що не дозволяє подальшу його експлуатацію і рекомендований його демонтаж.

Дніпропетровська міська рада у зверненні від 01.11.2013 року №7/10-1964 запропонувала всім власникам квартир за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Червона будинок № 9 здійснити реконструкцію будинку за власні кошти, а у разі невиконання вказаних рекомендацій будинок буде знищений.

Згідно ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом. Враховуючи, положення ст. 177 ЖК України, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив із того, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкоджають проведенню реконструкції будинку, а тому для уникнення знищення будинку, необхідно зобовязати Дніпропетровську міську раду передати позивачу будинок № 9 по вулиці Червона у м. Дніпропетровську для проведення його реконструкції за власний рахунок позивача, без згоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Однак, з вказаними висновками суду 1 інстанції, колегія судів не погоджується, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, та не відповідають обставинам справи, оскільки судом неповно було зясовано обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 не є власником заявленого ним у позові майна, оскільки власниками квартири № 3 у спірному будинку, згідно договору купівлі-продажу від 06.12.2013 ОСОБА_5 та позивач в рівних частках (а.с. 3, 4), а відповідно до договору купівлі-продажу від 21.08.2007 власником квартири № 4 є ОСОБА_5 - тобто інша особа, а не позивач (а.с. 5, 6).

Крім того, на підтвердження права власності позивач надав суду докази датовані 2007 та 2013 роками (а.с. 3-6). Будь-які належні та допустимі докази щодо підтвердження права власності позивача на момент подачі позову в матеріалах справи відсутні.

Отже, судом 1 інстанції належним чином не перевірено чи є позивач особою права, свободи чи інтереси якої в заявлених межах порушено, невизнано або оспорюються та відповідно до ст.. 3 ЦПК України, він має право звернутися до суду за їх захистом.

Також, суд 1 інстанції вирішуючи питання щодо зобовязанні передачі спірного будинку позивачу для проведення реконструкції, не з»явсував до якого житлового фонду належить будинок, хто є його власником та у кого на балансі він перебуває.

Крім того, судом не було вжито заходів щодо належного визначення кола осіб, які повинні приймати участь у справі, вирішивши питання про їх права та обов'язки, оскільки під час розгляду справи не було належним чином встановлено, зясовано та перевірено кількість квартир у вищевказаному будинку, їх статус та у кого у власності чи користуванні вони перебувають, та хто в них зареєстрований і ймовірно проживає. При цьому суд 1 інстанції лише послався на відомості зазначені позивачем у позові, що призвело до порушення прав інших осіб, яких не було залучено до участі у справі, в тому числі й співвласників квартири № 2 у спірному будинку, оскільки згідно свідоцтва 2/16-9486 про право власності на житло, її власниками, окрім відповідача ОСОБА_3 є ще й ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які до участі у справі залучені не були (а. с. 112).

Матеріали справи також не містять доказів, щодо розгляду Дніпропетровською міською радою питання про реконструкцію житлового будинку по вулиці Червоній, 9 в м. Дніпропетровську на Пленарному засіданні міської ради та прийняття будь-яких рішення з цього питання. Вказаний факт підтверджується листом Дніпропетровської міської ради № И-313 від 23.01.2014 року за підписом першого заступника міського голови ОСОБА_10 згідно якого рішення про реконструкцію житлового будинку № 9 по вул. Червоній у м. Дніпропетровську міською радою не приймалося (а.с.76).

Також матеріали справи не містять доказів щодо необхідності й можливості, та способу й порядку здійснити саме реконструкцію зазначеного будинку й саме позивачем та що він має відповідний дозвіл, повноваження та проектну документацію.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» визначено термін: реконструкція жилого будинку - це перебудова жилого будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості жилих квартир, загальної та жилої площі тощо, пов'язана із зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників.

Відповідно до п. п. 34, 42 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на Пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин, затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Також, пунктом 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 05.09.2003 № 146, зазначено, що до самовільного відноситься будівництво будинків та господарських будівель, реконструкція та капітальний ремонт, прибудови, надбудови, здійснені без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю.

Законом України «Про основи містобудування» передбачено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; участь громадян, об'єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об'єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій; захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством.

Виходячи з наведеного, та враховуючи, що судом 1 інстанції було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року підлягає скасуванню, а у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі з вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровська міська рада, третя особа: Комунальне підприємство «ЖИЛСЕРВІС -2» Дніпропетровської міської ради про передачу будинку для проведення реконструкції відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: