Провадження № 2-с/161/136/15
У Х В А Л А

01 жовтня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано судовий наказ за заявою ДКП «Луцьктепло» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню з боржника ОСОБА_1 в розмірі 8 324,16 гривень, інфляційних нарахувань в розмірі 777,54 гривень, трьох процентів річних в розмірі 325,12 гривень та судового збору в сумі 47,13 гривень та витрат на ІТЗ в розмірі 30 гривень.

04 вересня 2015 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу. В обгрунтування заяви посилається на те, що 26.08.2015 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження у Другому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції їй стало відомо про винесення Луцьким міськрайонним судом судового наказу № 2н-84/10 про стягнення із мене на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованості за надані комунальні послуги. Із вказаного вище наказу вбачається, що суд вирішив « стягнути із боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, Київський майдан 13/89 на користь стягувача - державного комунального підприємства «Луцьктепло», що знаходиться за адресою 43005, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Гулака-Артемовського 20, МФО 380009, ЗКПО 30391925 на р/р 5005 в АТ «Ерсте Банк» м. Київ заборгованість за надання послуг по теплопостачанню в розмірі 8324 гривні 16 коп., інфляційні нарахування в розмірі 777 гривень 54 коп., три проценти річних в розмірі 325 гривень 12 коп., також 47 гривень судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на р/р5005 в АТ «Ерсте Банк» м. Київ. Вважає, що даний судовий наказ підлягає скасуванню, так як винесений судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вона не є власником квартири, що знаходиться за адресою м. Луцьк, Київський майдан, 13/89. Як вбачається із відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.09.2015 року, власником вказаної вище квартири є ОСОБА_2, який був власником данного майна і на дату постановления судом оскаржуваного судового наказу. В силу зазначеного вище Закону саме між ОСОБА_2 та ДКП «Луцьктепло» існували договірні правовідносини щодо надання та отримання відповідних послуг. Заявник не була учасником цих правовідносин, так як не є власником цього майна та/або його орендарем, а тому заява ДКП «Луцьктепло» про видачу судового наказу предявлено до неї, як неналежного відповідача. Зазначає, що про існування оскаржуваного судового наказу їй стали відомо лише 26.08.2015 року, а отже строк, встановлений ст. 105 ЦПК України, нею не пропущений та починає свій відлік саме із дати отримання судового наказу в органах ДВС тобто із 26.08.2015 року. Просить скасувати судовий наказ.

Розгляд заяви проводиться у відсутності осіб, які беруть участь у розгляді заяви, що повністю відповідає вимогам ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи та заяви про скасування судового наказу, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено, що 14 січня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано судовий наказ за заявою ДКП «Луцьктепло» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню з боржника ОСОБА_1 в розмірі 8 324,16 гривень, інфляційних нарахувань в розмірі 777,54 гривень, трьох процентів річних в розмірі 325,12 гривень та судового збору в сумі 47,13 гривень та витрат на ІТЗ в розмірі 30 гривень (а.с. 8).

Також судом встановлено, що 25 травня 2012 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу від 14 січня 2011 року (а.с. 11-12).

Також встановлено, що ухвалою суду від 06 червня 2012 року, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, судовий наказ від 14 січня 2011 року було скасовано (а.с. 27).

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що є рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Ковтуненко