Комінтернівський районний суд Одеської області
Справа № 504/878/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді Доброва П.В.,

секретаря Ємельяненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Комінтернівське Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у якій просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 0 від 25 липня 2008 року у розмірі 56868,31 доларів США, пеню у розмірі 25877,47 гривень та судові витрати у розмірі 3654 гривень, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, однак надали до суду заперечення, у якому просили суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі

В обґрунтування своїх заперечень відповідачі послалися на те, що під час формування позивачем довідки-розрахунку банком не були враховані всі суми, які були внесені до погашення боргу.

В будинку, що є предметом іпотеки зареєстрована та мешкає неповнолітня дитина.

Крім того, до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік, який обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається за правилами ст. 253 ЦК України з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, та нараховується за кожен день у межах позовної давності за основною вимогою.

На їх думку, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 95000 доларів США строком на 120 місяців, а відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,5% річних та здійснювати повернення кредиту кожного місяця, до повного погашення заборгованості за кредитом.

АКІБ «УкрСиббанк» в повному обсязі виконало свої зобовязання за кредитним договором, надавши відповідачу готівкою 95000 доларів США.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, інших передбачених договором платежів, а також можливих штрафних санкцій, 25 липня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з яким остання поручилася за виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконує, в результаті чого, станом на 19 лютого 2015 року виникла заборгованість по поверненню кредиту. Загальна сума заборгованості по кредиту складає 56 868,31 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 524 052,17 гривень та пеня у розмірі 25 877,47 гривень, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст.ст. 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд не приймає до уваги доводи відповідачів щодо невідповідності наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором фактичній заборгованості, оскільки на підтвердження даних доводів, відповідачами не було надано до суду жодних доказів, а в ході судового розгляду справи їх встановлено не було.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідачів щодо реєстрації в будинку, що є іпотечним майном, неповнолітньої дитини, оскільки в рамках даного спору позивач не ставив питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення осіб, що в ньому проживають.

Інші доводи представника відповідача також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони в повному обсязі спростовуються матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 546, 610, 611, 612, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () заборгованість за кредитним договором №0 від 25 липня 2008 року у розмірі 56 868,31 доларів США, що еквівалентно 1 524 052,17 гривень, із яких заборгованість по тілу кредиту - 52 021,70 доларів США; заборгованість по відсоткам - 4846,61 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту 15 999,93 гривень, пеня за прострочення сплати відсотків 9877,54 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () судові витрати у розмірі 3654 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: П.В.Добров