РІШЕННЯ

Іменем України

14.12.2015 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Козюренка Р.С.

при секретарі- Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути станом на 21.10.2015 року згідно позики основну суму заборгованості в розмірі 70 575,71 гривень, інфляційні втрати в розмірі 40 870,00 гривень та відсотки в розмірі 117 405,00 гривень, а всього 228 850,00 гривень. Позов мотивує тим, що 09.12.2013 року позивач ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику на суму 70 575,00 гривень, згідно якого відповідач отримав від позивача у власність зазначену суму грошових коштів та зобовязався повернути такі до 01.06.2014 року. Однак, після виконання позивачем своїх зобовязань, відповідач порушив умови договору, а відтак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не зявився, однак представник останнього подала заяву з клопотанням слухати справу у її відсутності, уточнений позов підтримав повністю та просить такий задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивач не заперечив.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що 09.12.2013 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 70 575,71 гривень, що стверджується розпискою від 09.12.2013 року.

Крім того, згідно наданої розписки відповідач зобовязався повернути позивачу отримані грошові кошти до 01.06.2014 року, при цьому у разі неповернення коштів у визначений термін, з відповідача підлягають стягненню відсотки у розмірі 10% у місяць від суми позики.

Позивач ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, що підтверджується розпискою на отримання позики від 09.12.2013 року.

Відтак, згідно розрахунку заборгованості станом на 21.10.2015 року заборгованість становить: основна сума заборгованості в розмірі 70 575,71 гривень, інфляційні втрати в розмірі 40 870,00 гривень та відсотки в розмірі 117 405,00 гривень, а всього 228 850,00 гривень.

Згідно із вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості

Згідно змісту ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Крім того, ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту

У відповідності до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57, 60, 79, 84, 169, 209, 212, 215, 218, 224-225 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основна сума заборгованості в розмірі 70 575,71 гривень, інфляційні втрати в розмірі 40 870,00 гривень та відсотки в розмірі 117 405,00 гривень, а всього 228 850 гривень (двісті двадцять вісім тисяч вісімсот пятдесят) 71 копійку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 288,50 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На заочне рішення суду може бути подано відповідачем заяву про його перегляд судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Козюренко Р.С.