Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"19" березня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованість за Договором кредиту №345-04/04-2006И від 14 квітня 2006 року на загальну суму 47209,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11 листопада 2014 року складає 744544,34 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 31128,19 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11 листопада 2014 року складає 490922,68 грн.; заборгованість за процентами в сумі - 16081,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11 листопада 2014 року становить - 253621,65 грн., та судовий збір в розмірі 3654,00 грн., мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. (а.с. 1-3)

Представник позивача Кожина Н.В. в судове засідання не з'явилась, про час ті місце розгляду справи повідомлена належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в поданій заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро, про причини неявки відповідач суд не повідомив.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 14 квітня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (згідно з вимогами Закону України "Про акціонерні товариства" 18.12.2009 р. відбулася зміна найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк") та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 345-04/04-2006И.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2. Договору кредиту, банк зобов'язувався надати позичальнику, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повертати банку у формі кредитної лінії в національній валюті України в сумі ліміту кредитної лінії 807 (вісімсот сім) гривень 20 копійок у порядку і на умовах, зазначених у Договорі. Надання кредиту (чергового траншу) Позичальнику здійснюється відповідно до встановленого графіка за умови, якщо виконуються вимоги п. 1.3 Договору. (а.с. 6-11)

Відповідно до положень статей 1077, 1078 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як убачається з матеріалів справи, 13 лютого 2012 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей Колект" було укладено Договір факторингу №2.

Згідно п.1.1 Договору факторингу ПАТ "УкрСиббанк" зобов'язується передати у власність ТОВ "Кей-Колект", а Фактор - прийняти Права Вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.1.2. Договору факторингу, обсяг Прав вимоги станом на дату цього Договору визначається в Додатку 1 до цього договору.(а.с. 27-31)

Згідно Виписки з додатку №1 до Договору Факторингу №2 від 13 лютого 2012 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» від Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» перейшло право вимоги за Кредитним договором №345-04/04-2006И від 14 квітня 2006 року, укладеним з ОСОБА_1 (а.с.32)

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов'язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов'язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою.

09 липня 2014 року (вих.732459_л_33) Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» направило на адресу ОСОБА_1 вимогу про погашення простроченої заборгованості, якою повідомлялось, що між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" було укладено Договір факторингу №1 від 12 грудня 2011 року, у зв'язку з чим ТОВ «Кей-Колект», як новий кредитор вимагав протягом 30 календарних днів сплатити прострочену заборгованості за Кредитним договором №345-04/04-2006И від 14 квітня 2006 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 яка станом на 01 грудня 2013 року складає 47209,71 доларів США. (а.с. 33)

Звертаючи з позовом до суду ТОВ «Кей-Колект» посилається на порушення відповідачем ОСОБА_1 умов укладеного між сторонами договору, у зв'язку з чим виникла заборгованості за Кредитним договором, в загальному розмірі 47209,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11 листопада 2014 року складає 744544,34 грн.

Позивач стверджує, що 14 квітня 2006 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір Кредитний договір №345-04/04-2006И від 14 квітня 2006 року, разом з тим, у зв'язку з тим, що відповідач належним чином не виконує умови укладеного між сторонами договору, виникла заборгованості, яка станом на 01 грудня 2013 року складає загальну суму 47209,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11 листопада 2014 року складає 744544,34 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 31128,19 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11 листопада 2014 року складає 490922,68 грн.; заборгованість за процентами в сумі - 16081,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11 листопада 2014 року становить - 253621,65 грн.

Разом з тим, згідно інформації які міститься в Додатку №1 до Кредитного договору №345-04/04-2006 И від 14 квітня 2006 року (графік Траншів), який є невід'ємною частиною Кредитного договору, банк зобов'язувався згідно умов Договору, виплатити позичальнику суму траншу, в кількості 21 платіж, починаючи з 14.04.2007 року, один раз на рік, в сумі 807,20 грн. (а.с. 12)

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд не убачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості по кредитному договору, оскільки сума заборгованості по кредитному договору нарахована позивачем станом на 11 листопада 2014 року та складає 47209,71 доларів США, суперечить умовами укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки розмір наданого позичальнику кредиту складає суму 807,20 грн., визначений в національній валюті, правових підстав нарахування суми боргу в іноземній валюті позивачем не наведено.

Розрахунок, який не відповідає умовам укладеного Кредитного договору, на який посилається позивач ТОВ «Кей-Колект», - не є достатнім доказом виникнення кредитних правовідносин між банком та ОСОБА_1 з 14 квітня 2006 року.

В межах даного спору суд не вбачає підстав задоволення позовних вимог ТОВ «Кей -Колект» про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого він звернувся до суду, за відсутності доказів, на підтвердження заявлених позовних вимог, та застосування до відповідача ОСОБА_1 цивільно-правової відповідальності за неналежне виконання договірних зобов'язань, що слугує підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, твердження позивача про те, що позичальник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про укладення між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" Договору факторингу №1 від 12 грудня 2011 року шляхом направлення відповідачу ОСОБА_1 вимоги про погашення простроченої заборгованості, яка містить інформацію про його укладення (а.с. 33), та відповідно перехід права вимоги за Кредитним договором №345-04/04-2006И від 14 квітня 2006 року до ТОВ «Кей-Колект», не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки вищезазначений договір Факторингу №1 до матеріалів справи не долучений. Матеріали цивільної справи містять копію Договору факторингу №2 укладеного 13 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини першої ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, відсутні підстави для розподілу судових витрат, враховуючи, що судом винесено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 509, 514, 526, 530, 611, 612, 615, 625, 626, 629, 1054, 1077, 1078, 1081, 1082 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я