АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/4571/14 Головуючий у 1-ій інстанції - Васалатій К.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5289/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

Головуючого судді Музичко С.Г.

суддів Прокопчук Н.О., Саліхова В.В., при секретарі Кутц А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно та виселення,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом , в якому просив звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначив, що 01.08.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір K2S4GA у сумі 312220 грн. із терміном до 02.08.2018 р. Кредитний договір було забезпечено договором іпотеки зазначеної квартири, яка належить на праві власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Оскільки відповідачі умови кредитного договору не виконували, утворилась заборгованість, яка станом на 11.03.2014 р. становить 299551,26 грн., яка складається: 260758,37 грн. - заборгованість за кредитом, 23451,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 654,71 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 184,03 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи у розмірі 250 грн. - фіксована частина, 14252,44 грн. - процентна складова.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно та виселення задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме кв. АДРЕСА_1, загальною площею 61,50 кв.м., житлової площі 42,40 кв.м. яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві власності шляхом продажу квартири ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншим - покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 3360,51 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права Вказує, що постановляючи рішення, судом не в порушення ст.ст.38,39 Закону України «Про іпотеку» не зазначено загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, початкова ціна. Зазначає, що вимогу про погашення кредитної заборгованості, позивач не отримувала. Крім того, зазначений лист не підписаний ПАТ «КБ «ПриватБанк» та не відповідає вимогам, ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку»

В судове засідання апеляційного суду представник ПАТ « ПриватБанк» не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній доводів.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, суд правильно виходив з того, що ОСОБА_2 не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, тому позивач вправі звернути стягнення заборгованості на предмет іпотеки з наданням банку всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення продажу.

Колегія суддів частково погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.ч. 1, 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.08.2008 р. між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір K2S4GA у сумі 312220 грн. зі сплатою 20,04% річних, строком до 02.08.2018 року.

Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному в договорі.

У порушення вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України позичальник узятих на себе зобов'язань за укладеним з банком кредитним договором не виконала внаслідок чого станом на 11.03.2014 р. складає 299551,26 грн., яка складається: 260758,37 грн. - заборгованість за кредитом, 23451,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 654,71 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 184,03 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи у розмірі 250 грн. - фіксована частина, 14252,44 грн. - процентна складова.

01.08.2008 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_2 з метою забезпечення договору кредиту укладено іпотечний договір, згідно з яким відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,50 КВ.М., житлової» площі 42,40 КВ.М. яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4, на праві власності. Пунктом 33.4 сторони визначили, що ціна предмету іпотеки дорівнює 430000 грн. (а.с.20)

Згідно з п.п. 22 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором; в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших, передбачених законодавством України, підстав. Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року із змінами та доповненнями у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 37 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Виходячи з того, що ОСОБА_2 не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, позивач мав право на звернення з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно з п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п.4 частини першої ст. 215 ЦПК України. Зокрема, в ньому обов'язково має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотеко- держателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

У відповідності до ч.2 ст. 213 ЦПК України законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Таким чином, враховуючи викладене вище та в порядку ст. 309 ЦПК України оскаржуване рішення слід змінити, зазначивши у резолютивній частині загальний розмір вимог та всіх його складових, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, а також початкову ціну продажу, встановлену на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

вирішила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року змінити, та викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції :

Позов задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості, що складає 299 551,26 грн. і складається з 260758,37 грн. - заборгованість за кредитом, 23451,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 654,71 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 184,03 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи у розмірі 250 грн. фіксована частина, 14252,44 грн. - процентна складова, звернути стягнення на предмет іпотеки, на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,50 кв.м., житлової площі 42,40 кв.м. належну ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві приватної власності, шляхом продажу указаної квартири ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави, необхідних для продажу предмета іпотеки, визначивши, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді