Справа № 357/7590/15-ц Головуючий у І інстанції Жарікова О. В.
Провадження № 22-ц/780/5668/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 16.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Данілова О.М., Коцюрби О.П.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Храпачівська сільська рада, Білоцерківська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з даним позовом обґрунтовуючи його тим, що 07 грудня 2014 року помер її син ОСОБА_4, і після його смерті залишилось три земельні ділянки, а саме: розміром 0,2499 га для будівництва і обслуговування жилого будинку по вулиці Лісова, 10 в с. Храпачі, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 207061; розміром 0,0741 га для ведення особистого селянського господарства по вулиці Лісова, 10 у с. Храпачі, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 207062; розміром 2,3401 га (пай), право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії САЕ № 077696 від 17.09.2013 року. 17.12.2013 року її син ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_2. 10.11.2014 року ОСОБА_4 склав новий заповіт, відповідно до якого заповів ОСОБА_2 належну йому земельну ділянку (пай), розміром 2,3401 га.

22.04.2015 року в Білоцерківській районній державній нотаріальній конторі Київської області за заявою ОСОБА_2 була відкрита спадкова справа № 158/2015.

24.04.2015 року ОСОБА_3 написала заяву про відмову від спадщини, в тому числі від обовязкової частки, що підтверджується відповідною заявою, 26.05.2015 року позивач відмовилась від даної заяви.

29.05.2015 року ОСОБА_3 подала до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріус повідомила позивача, що заповіт ОСОБА_4 від 10.11.2014 року не скасовує заповіту від 17.12.2013 року, а лише його деталізує. Оскільки це не відповідало волі покійного ОСОБА_4, то позивач ОСОБА_3 просить суд визнати недійсним перший заповіт, посвідчений ОСОБА_5, секретарем Хралачівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 30, яким ОСОБА_4, заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що за законом він матиме право ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про визнання позову, в якій зазначила, що позов визнає, просить позов задовольнити в повному обсязі та вказала, що спочатку ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів їй, а згодом передумав та заповів їй лише одну земельну ділянку (пай), розміром 2,3401 га, право власності на яку посвідчене свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії САЕ № 077696 від 17.09.2015 року, про що склав новий заповіт. (а.с. 26)

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_4 17 грудня 2013 року, посвідчений 17 грудня 2013 року секретарем Храпачівської сільської ради, ілоцерківського району, Київської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 30, ким ОСОБА_4, заповів все належне йому майно, де б воно не заходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день иерті та на що за законом він матиме право ОСОБА_2, 21 червня 1990 року ародження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Колегією суддів було встановлено, що 07 грудня 2014 року помер ОСОБА_4, син позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії 1-ОК № 320839, виданим 08.12.2014 року виконавчим комітетом Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області та копією свідоцтва про народження ОСОБА_4, серії ЯГ № 458107, виданим 25.04.1952 року Храпачівською сільською радою Білоцерківського району Київської області. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно: три земельні ділянки, а саме: розміром 0,2499 га для будівництва і обслуговування жилого будинку по вулиці Лісова, 10 в с. Храпачі Білоцерківського району Київської області, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну цлянку, серії ЯЖ № 207061, що підтверджується копією даного державного акту, розміром 0,0741 га для ведення особистого селянського господарства по вулиці Лісова,10 в с. Храпачі Білоцерківського району Київської області, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 207062, що підтверджується копією даного акту; розміром 2,3401 га (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право власності за нерухоме майно, серії САЕ № 077696 від 17.09.2013 року, що підтверджується копією даного свідоцтва.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або декілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Колегією суддів було встановлено, що 17.12.2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_2, вказаний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 30. 10.11.2014 року, але ОСОБА_4 склав новий заповіт, відповідно до якого заповів ОСОБА_2 належну йому земельну ділянку (пай), розміром 2,3401 га., право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право засності на нерухоме майно, серії САЕ № 077696 від 17.09.2013 року. Вказаний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 35.

Вказані заповіти були посвідчені секретарем Храпачівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області ОСОБА_5, що підтверджується копіями заповітів та копіями витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі.

29.05.2015 року ОСОБА_3 подала до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи. Як вбачається з копії спадкової справи вищевказані заповіти є чинними. (а.с. 93-102)

Відповідно до ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї падщини або її частини.

Згідно ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт, заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Дослідивши матеріали спадкової справи після померлого 07 грудня 2014 року ОСОБА_4 Олександроича, колегія суддів приходить до висновку про правомірність визнання недійсним судом першої інстанції заповіту від 17.12.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_4 усе своє майно заповів ОСОБА_2

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які перуть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Натомість, жодних доказів, які могли призвести до скасування оскаржуваного рішення апелянтом не було надано.

Рішення суду є обґрунтованим та доведеним, підстав для скасування, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України апелянтом не було наведено.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: