АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

28 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Борисової О.В., Гаращенка Д.Р.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хаски-Інвест»

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року

у цивільній справі за поданням Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Слободчика Д.Г. про примусове входження до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хаски-Інвест», -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року задоволено подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Слободчика Д.Г. про примусове входження до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хаски-Інвест» (далі - ТОВ «Хаски-Інвест»).

Не погоджуючись з ухвалою судді, ТОВ «Хаски-Інвест» звернулося до суду з апеляційною скаргою. Посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання

Проедставник ТОВ «Хаски-Інвест» - Мадра С.В. в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримала просила задовольнити з підстав наведених в ній.

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Слободчика Д.Г. - в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що не з'явилася в судове засідання.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України, міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1, 11 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов'язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право безперешкодно входити до приміщень та сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх.

Згідно положень п. 9 ч. 3 ст. 5 вказаного Закону, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Згідно ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу ст. 376 ЦПК України вбачається, що розгляд подання про примусове входження до житла чи іншого володіння боржника проводиться судом в судовому засіданні за участю державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя розглянув подання без участі державного виконавця.

За змістом ст. 376 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права, а саме про примусове проникнення до житла, за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Як наслідок розгляду подання у відсутність представника виконавчої служби, суд першої інстанції не дослідив матеріали виконавчого провадження, не з'ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело порушення порядоку, встановленого для вирішення цього питання.

Пунктом 3 ч. 1 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю«Хаски-Інвест» - задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року - скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/7531/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10208/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Белоконна І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.