АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2994/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівКорнієнко Н. В. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

представника позивача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_8, ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ФОП ОСОБА_9 про захист прав споживачів, стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_9 про захист прав споживачів, стягнення неустойки, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.12.2014 року позивач придбав мобільний телефон HTC One 801e, вартістю 8999 грн. Під час його експлуатації було виявлено недоліки, які впливали на неможливість використання товару за призначенням. 23.06.2015 року ОСОБА_8 звернувся до сервісного центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» стосовно проведення гарантійного ремонту. В подальшому за заявою представника позивача, відповідача сервісний центр «ІНФОРМАЦІЯ_1» було замінено на ФОП ОСОБА_9 та остаточно уточнено позовні вимоги.

В порушення Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний ремонт проводився відповідачем більше 14 днів, тому просив суд стягнути з ФОП ОСОБА_9 на корить ОСОБА_8 неустойку в розмірі 5130 грн. та всі судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року ОСОБА_8 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ОСОБА_8, ОСОБА_6, подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року прийняте з порушення норм матеріального права та просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким заявлені ним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_8 до ФОП ОСОБА_9 про захист прав споживачів, стягнення коштів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутні підстави вважати, що саме відповідачем ФОП ОСОБА_9 порушені права позивача щодо порушення строків виконання ремонтних робіт з приводу ремонту телефону, який був зданий на гарантійний ремонт 23.06.2015 року.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Встановлено, що 04.12.2014 року ОСОБА_8 придбав у приватного підприємця ОСОБА_10 мобільний телефон HTC One 801e, вартістю 8999 грн. Під час його експлуатації було виявлено недоліки, які впливали на неможливість використання товару за призначенням, а саме: проблеми з мікрофоном та фотокамерою. 23.06.2015 року ОСОБА_8 звернувся до сервісного центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ПП ОСОБА_9.) стосовно проведення гарантійного ремонту і замовлення було оформлено.

Також було встановлено, що між ФОП ОСОБА_9 та ТОВ «Крок-ТТЦ» укладено договір від 01.11.2010 року «Про сервісне обслуговування техніки», за умовами якого сервісний центр приймає від точки прийому телефонні апарати і виконує їх гарантійний ремонт та передає апарати точці прийому.

Так як гарантійний ремонт телефону виконувався більше 14 днів, з 23.06.2015 року (дати прийняття телефону в ремонт) до 20.08.2015 року ( дата повідомлення позивача про завершення ремонту телефону та необхідності його отримання) та фактичне отримання споживачем телефону з ремонту (02.09.2015 року), то позивач просив стягнути неустойку за час затримки гарантійного ремонту телефону.

Як на правову підставу в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на Закон України "Про захист прав споживачів", який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів (стаття 2).

Пунктами 17, 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Така послуга з гарантійного ремонту телефону позивачем була замовлена у ФОП ОСОБА_9

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

В пункті 7 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою КМУ від 11.04.2002 року вказано, що необхідна, доступна та достовірна інформація про товари, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, доводяться виробником (продавцем) до відома споживача в експлуатаційних документах, що додаються виробником до товару.

В пункті 3 гарантійного талону, що виданий споживачу до телефону при його покупці 04.12.2014 року продавцем зазначено, що протягом гарантійного періоду НТС або його авторизований партнер на їхній розсуд безкоштовно відремонтують або замінять дефектний продукт, а в додатку 1 адреси сервісних центрів які надають послуги з гарантійного ремонту телефонів. В м. Черкаси такий сервісний центр зазначено «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ОСОБА_9.) а.с. 79.

Відповідно до квитанції № від 23.06.2015 року сервісний центр «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ОСОБА_9.). прийняв від ОСОБА_8 для здійснення гарантійного ремонту телефон HTC One 801e. Інших договорів на гарантійний ремонт телефона ОСОБА_8 ні з ким не укладав.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638ЦК України).

Згідно пунктів 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Підтвердженням наявності договірних відносин між сторонами по справі є квитанція № від 23.06.2015 року, за якою сервісний центр «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ОСОБА_9.). прийняв від ОСОБА_8 для здійснення гарантійного телефон.

При пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару (стаття 8 Закону України «Про захист прав споживачів»). Вартість телефону прийнятого на гарантійний ремонт 8999 гривень, а один відсоток відповідно становить 90 гривень.

Сторони в договорі (квитанції) узгодили, що при прийомі гарантійного апарату в разі можливої затримки із поставкою запчастин, строк усунення недоліку може перевищувати 14 днів, але складати не більше 45 днів (у відповідності до п. 9 статті 8, частини 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Телефон перебував в гарантійному ремонті з 23 червня 2015 року по 02 вересня 2015 року, або ж 72 дні. Перевищення максимального строку гарантійного ремонту телефона становить (72 дні -45 днів)= 27 днів. Перевищення максимального строку гарантійного ремонту телефону відповідач обґрунтував затримкою направлення та розмитнення комплектуючих деталей зарубіжним заводом виробником телефону. За таких обставин відповідач повинен сплатити споживачу неустойку за кожен день затримки усунення недоліку телефону (27 днів помножити на 90 гривень) = 2430 гривень.

Доводи відповідача ПП ОСОБА_9 та висновки суду першої інстанції про те, що ПП ОСОБА_9 не може являтись відповідачем по справі є необґрунтованими, так як відповідно до договору саме він являвся стороною в договорі про гарантійний ремонт телефона, крім того в гарантійному талоні до товару (телефону) саме «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ОСОБА_9.) зазначено в м. Черкаси як сервісний центр з гарантійного ремонту купленого позивачем телефону. Організація, яка проводила гарантійний ремонт телефону ОСОБА_8, ТОВ «Крок-ТТЦ» ні в які договірні відносини з ОСОБА_8 не вступала, а наявність договору між ТОВ «Крок-ТТЦ» та ПП ОСОБА_9 на сервісне обслуговування техніки не є підставою для зняття цивільно-правової відповідальності з сторони договори на гарантійний ремонт телефону, ОСОБА_9

Також безпідставними є доводи ПП ОСОБА_9 про те, що він повідомив позивача про необхідність забрати телефон з ремонту 20.08.2015 року та посилання його на роздруківку з Інтернет сторінки, так як відсутнє підтвердження оператора мобільного зв'язку про те, що дане повідомлення таки доставлено ОСОБА_11 Тому колегія суддів вважає даний доказ не належним та погоджується з доводами позивача, що про необхідність отримати відремонтований телефон він дізнався 02.09.2015 року при безпосередньому зверненні до сервісного центру.

Так як суд першої інстанції при вирішення спору зробив невідповідність своїх висновків обставинам справи та невірно застосував норми матеріального права, то рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

При подачі позовної заяви та апеляційної скарги позивач був звільнений від сплати судового збору, тому у відповідності до статті 88 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам судовий збір за подачу позовної заяви 487,4 гривни та апеляційної скарги в розмірі 535,92 гривни, а всього 1023,12 гривни підлягає стягненню з відповідача ПП ОСОБА_9

За надання правової допомоги позивач заплатив ОСОБА_6 2000 гривень (а.с. 68), але ОСОБА_6 не надав суду розрахунку кількості затраченого часу на надання правової допомоги ОСОБА_8, тому питання про стягнення витрат на правову допомогу може бути вирішено шляхом подачі нового позову про стягнення судових витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України колегія суддів судової палати,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8, ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року, - задоволити.

Рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_8 до ФОП ОСОБА_9 про захист прав споживачів, стягнення неустойки задоволити частково. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 неустойку за затримки усунення недоліку телефону в сумі 2430 ( дві тисячі чотириста тридцять) гривень.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_9 на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 1023,12 гривни, зарахувавши його на спеціальний рахунок Державного бюджету України.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення, але може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу його проголошення.

Головуючий :

Судді :