АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ 21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради про захист прав споживача, визнання дій незаконними, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, визнання дій незаконними, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 07 жовтня 2013 року відповідач надав йому рахунок №1613 про повірку водолічильника Unimag TU-4-1,5 на суму 40 грн. 05 червня 2014 року на його адресу відповідач надіслав повідомлення про заборгованість за водопостачання та водовідведення в сумі 2087 грн. 67 коп.

При зверненні позивача 24 вересня 2013 року стосовно планової перевірку свого рахунку відповідач повідомив, що борг становить 2087 грн. 67 коп. та виник через те, що в квітні 2012 року не була зроблена повірка водолічильника, в звязку з чим з серпня 2012 року по вересень 2013 року розрахунки проводились за нормами споживання.

Посилаючись на те, що на теперішній час договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення з відповідачем не укладено, останній повідомлень на його адресу про необхідність повірки лічильника не направляв, неправильно визначив термін міжповірочного інтервалу, а також на те, що згідно діючого законодавства саме на відповідача покладено обовязок повірки водолічильника та оплати вартості повірки, позивач просив суд визнати незаконними дії відповідача щодо сплати рахунку № 1613 за повірку лічильника в сумі 40 грн. та проплату чека від 19 листопада 2014 року по заборгованості за водопостачання та водовідведення в сумі 2087 грн. 67 коп.; стягнути з відповідача на його користь завдані матеріальні збитки в сумі 2127 грн. 24 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав.

Рішенням суду І інстанції в задоволенні позову відмовлено.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У запереченні на апеляційну скаргу, відповідач просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду І інстанції - без змін.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заявлених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено що позивач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, що надаються відповідачем. За вказаною адресою прилад обліку водопостачання було опломбовано з 27 липня 2005 року та складено акт про допуск в експлуатацію лічильника до 27 липня 2008 року. 19 березня 2009 року лічильник пройшов державну періодичну повірку та був опломбований 03 квітня 2009 року, про що було складено акт з зазначенням допуску лічильника в експлуатацію до 19 березня 2012 року.

Відмовляючи в задоволенні вимог суд виходив з того, що 19 березня 2012 року державну періодичну повірку лічильника позивачем проведено не було, остання була виконана лише 12 жовтня 2013 року. Повірка лічильника була здійснена позивачем за власний рахунок зі сплатою за неї 40 грн.

В період з 19 березня 2012 року по 12 жовтня 2013 року нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення проводились відповідачем по кількості зареєстрованих осіб, без врахування показань лічильника. Розмір донарахованих сум склав 2087 грн. 67 коп., яка була сплачена позивачем.

Пунктом 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, встановлено, що справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим п.16 цих Правил.

За ч.2 ст.11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання( ч.3 ст.28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Положенням ч.4 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі якщо виконавець не є виробником, відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

В ч.3 ст.28 вказаного Закону зазначено, якщо виконавцем послуг є водопостачальна організація, то її витрати, повязані з періодичною повіркою, обслуговуванням та ремонтом квартирних лічильників холодної води повинні відшкодовуватись власником або балансоутримувачем цього будинку через оплату за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Витрати на періодичну повірку включені до типового переліку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній до 24.10.2014 року дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №532), передбачено, що витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, з розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортуванню та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями повірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» затверджено Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. До вказаного переліку включена послуга- періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Згідно з роз'ясненням Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунальних послуг України від 30 жовтня 2013 року № 7/10-17047, якщо періодична повірка, обслуговуванні і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не входять до переліку послуг з утримання будинку та прибудинкової території, ці роботи оплачуються безпосередньо споживачем на підставі договору з уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології на проведення повірки метрологічним центром, територіальним органом або повірочною лабораторією підприємства чи організації.

На аналізі вказаних нормативних документів та ст. 322 ЦК України, за якою власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, суд дійшов до висновку, що споживач, якщо ним не укладений договір з виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, самостійно виконує періодичну повірку та оплачує за виконані роботи спеціалізованим атестованим організаціям та підприємствам.

Позивач не надав доказів тому, що між ним та виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також з Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради укладено відповідні договори, тому, в спірний період відповідач не повинен нести відповідальність з відшкодування понесених позивачем витрат на повірку засобу обліку води в сумі 40 грн.

Також суд вважав, що оскільки позивач засіб обліку після 19 березня 2012 року- закінчення строку повірочного інтервалу своєчасно на повірку не надав і вона була проведена лише 12 жовтня 2013 року, відповідач обґрунтовано здійснював нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення по кількості зареєстрованих в квартирі осіб, без врахування показань лічильника.

Проте погодитися з висновком судового рішення неможливо, враховуючи наступне.

За ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом положень ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає ОСОБА_3 України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року №113/98-ВР, який регулює відносини у сфері метрологічної діяльності та спрямований на захист громадян і національної економіки від наслідків недостовірних результатів вимірювань. Згідно зі статтею 21 цього Закону до видів державного метрологічного контролю і нагляду належить, зокрема, і повірка засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до частини другої статті 28 цього Закону засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фiзичнi особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної технiки на повiрку.

Частиною третьою статті 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачанні.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій).

Згідно з пунктом 24 цього Порядку (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року - дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії.

Аналогічні положення про включення до складу житлово-комунальних послуг, які надаються споживачеві, послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту приладів обліку (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) містяться й у Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (Типовому), який є додатком до затвердженого Порядку.

Отже, у період до 24 жовтня 2014 року проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV зі змінами внесеними Законом України від 10 квітня 2014 року № 1198-VIII.

ОСОБА_3 у статті 1 визначає поняття житлово-комунальних послуг, учасників відносин у цій сфері: балансоутримувача, власника, споживача, виконавця і виробника та поняття засобу обліку.

За змістом вказаної норми:

- житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

- балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

- виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

- виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги;

- засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики.

Цією нормою передбачено, що до складу внутрішньобудинкової системи входять мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Пунктами 9, 30, 32 Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов'язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Статтями 19, 26 Закону № 1875-IV та пунктом 8 Правил передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій( виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Положенням частини 3 статті 19, частини 4 статті 26 Закону № 1875-IV передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

Тобто виробник послуг може отримати відшкодування витрат за періодичну повірку, обслуговування і демонтаж квартирних засобів обліку від виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на підставі укладених між ними відповідних договорів.

До визначення на законодавчому рівні виконавців певних послуг (ОСОБА_3 від 10 квітня 2014 року № 1198-VIII, який набрав чинності 26 квітня 2014 року) питання визначення виконавців житлово-комунальних послуг (в тому числі з централізованого постачання холодної і гарячої води, водовідведення) статтею 7 Закону № 1875-IV було віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

В квітні 2014 року Верховна Рада України прийняла ОСОБА_3 № 1198-VII, яким внесено зміни до статті 19 Закону № 1875-IV (які набрали чинності 26 квітня 2014 року) та визначено, що виконавцем послуг:

- з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання - гарячої води є теплопостачальна організація;

- з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення суб'єкт господарювання, що проводить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Частина 4 статті 10 ЦПК України зобов'язує суд сприяти: всебічному і повному з'ясуванню щодо обставин спору; роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про вчинення або не вчинення процесуальних дій, здійсненню їх прав у випадках, що встановлені цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України апеляційна інстанція скасовує рішення якщо судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Суд допустив такі порушення. В протиріччя вимог вказаних норм Закону судом не встановлено фактичні обставини по справі- хто в спірний період є виконавцем надання житлово-комунальних послуг споживачу за рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради і чи включено до складу тарифів виконавця послуги з періодичної повірки квартирних приладів обліку води.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 33 ЦПК України суд не уточнив позицію позивача щодо залучення до участі в справі органу метрологічного контролю, власника чи балансоутримувача будинку в якому проживає позивач для встановлення правильності визначення міжповіркових інтервалів, наявності договору між позивачем та власником (балансоутримувачем будинку) про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з зазначенням тарифів за послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Суд не перевірив чи не був демонтований в спірний період прилад з контролю за споживанням води, його справність після повірки з березня 2012 по жовтень 2013 року та показники для оплати послуг.

Вимоги позивача стосовно стягнення збитків, моральної шкоди є похідними від встановлення вищезазначених питань.

Оскільки при розгляді спору, суд І інстанції не в повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, фактичні обставини справи, не виконав вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України та постановив рішення, яке не відповідає вимогам Закону, воно підлягає скасуванню, як передчасне, з постановленням нового - про відмову в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради про захист прав споживача, визнання дій незаконними, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди скасувати, в позові- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: ОСОБА_4

ОСОБА_5