Номер провадження: 22-ц/785/5854/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про виділ в натурі частки житлового будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою та зобовязання усунути перешкоди у користуванні частиною житлового будинку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 травня 2015 року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом який в подальшому було уточнено до ОСОБА_3 про виділ в натурі 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у м. Одесі по вул.Тульській під № 23, а саме наступні приміщення: 1-4 - житлова, площею 18,6 кв.м., 1-5 - веранда, площею 12,3 кв.м., 1-6 - коридор, площею 4,2 кв.м., 1-7 - кухня, площею 7,2 кв.м., 1-8 - коридор, площею 4,5 кв.м., 1-9 - санвузол, площею 3,8 кв.м., гараж під літерою «З», частку огородження, частку мостіння, встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3839/24 від 15.05.2014 року, а саме: ОСОБА_2 з долею у праві власності 3/5 виділити земельну ділянку пл.537 м2 за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 23, розташовану з приляганням до фасадної межі, в тому числі площу частини будинку в складі приміщень: 1-4-житлова, 1-5 - веранда, 1-8 - коридор, 1- 9 - санвузол, площею 3,8 кв.м., господарською будівлею літ. «З» - гараж та прилеглою територію, з в'їздом з боку вул. Тульська через існуючі ворота влаштовані в огорожі по фасадній межі земельної ділянки, а також просить зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_2 3/5 частками житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у місті Одесі по вул. Тульській під № 23, а саме наступними приміщеннями: 1 -4 житловою кімнатою, площею 18,6 кв.м., 1-5 - верандою, площею 12,3 кв.м., 1-6 - коридором, площею 4,2 кв.м., 1-7 - кухнею, площею 7,2 кв.м., 1-8 - коридором, площею 4,5 кв.м., 1-9 - санвузлом, площею 3,8 кв.м., гаражем під літерою «З», часткою огородження, часткою мостіння та земельною ділянкою, площею 537 кв.м. При цьому позивачка посилається на те, що вона є власником 3/5 частин спірного домоволодіння, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, яка також у заповіті зазначила які саме приміщення переходять у користування ОСОБА_2, оскільки сторони не можуть дійти згоди в позасудовому порядку відносно виділу частки в натурі зі спільного майна, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про виділ в натурі частки житлового будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою та зобовязання усунути перешкоди у користуванні частиною житлового будинку відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати постановити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, що зявилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що виділ в натурі належних ОСОБА_2О 3/5 частин домоволодіння в натурі є технічно неможливим, а порядок користування будинком між сторонами не встановлений, районний суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у позові у повному обсязі.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує і ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого третьою державною нотаріальною конторою м. Одеси 20 березня 2003 року, ОСОБА_2 є власником 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами № 23 по вул. Тульській у м. Одесі.

На підставі цього ж свідоцтва 2/5 частини цього ж домоволодіння належало ОСОБА_6, померлому 28 червня 2010 року.

Спадкове майно після його смерті прийняли дружина ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4.

ОСОБА_7 другий син померлого, від отримання спадку відмовився на користь матері ОСОБА_3.

Таким чином позивачка і відповідачка є співвласниками спірного домоволодіння, у якому ОСОБА_3 та її сину ОСОБА_4 належить 2/5 його частини, а ОСОБА_2 3/5.

Заповітом, складеним від імені ОСОБА_5 23 квітня 2001 року, було визначено, що у користування ОСОБА_6 передаються приміщення, згідно до схематичного плану: літ. 1-2 житлове площею 9,0 м2 та літ. 1-3 житлове житловою площею 9,3 м2.

ОСОБА_2 у користування передаються приміщення, зазначені у схематичному плані: літ. 1-4 житлова житловою площею 18,6 м2; літ 1-5 веранда; коридор- № 1-6; № 1-7 кухня; І- коридор.

Оскільки сторони не дійшли згоди щодо порядку користування належними кожному з них частками домоволодіння та земельною ділянкою, на якій воно розташоване, позивачка звернулась з цим позовом.

У відповідності до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Статтею 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з висновків будівельно-технічної експертизи від 15 травня 2014 року, згідно до якого експертами було встановлено, що здійснити поділ домоволодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване, технічно неможливо без втрати цільового призначення речей домоволодіння і земельної ділянки.

Однак такий висновок районного суду не ґрунтується на матеріалах справи, з яких вбачається, що справа знаходиться у провадженні суду тривалий час з 4 серпня 2003року.

Протягом цього часу по справі неодноразово призначались і проводились будівельно-технічні експертизи, на вирішення яких ставились питання про можливість поділу будинковолодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване, у залежності розміру долей кожного із співвласників.

Так у справі містяться висновки експертів від 23 грудня 2003 року ( а.с. 37 43 т.І); від 29 жовтня 2005 року (а.с. 24- 36 т. ІІ) та від 15 травня 2014 року (а.с.118- 131 т. ІІІ).

Два перших із названих висновків містять дані про можливість поділу домоволодіння і земельної ділянки, на якій воно розташоване у залежності від розміру долей співвласників; і лише останній висновок заперечує таку можливість.

Чому саме суд першої інстанції поклав цей висновок в основу рішення, суд не мотивував.

Районний суд також не звернув уваги на ту обставину, що прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6А його дружиною та сином ОСОБА_4А, жодним чином не вплинуло на розмір частки ОСОБА_2О у співвласності, а отже і на можливість виділити цю частку. Крім того, судом також не враховано, що ОСОБА_4 не ставив питання про визначення розміру його долі спадкового майна на майно померлого батька та виділення цієї частки в натурі.

За таких обставин судова колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про виділ в натурі частки житлового будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою та зобовязання усунути перешкоди у користуванні частиною житлового будинку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачка вказувала, що ОСОБА_4А перешкод у користуванні будинком та земельною ділянкою їй не чинить тому позову до нього не заявляла.

ОСОБА_2 просила виділити їй в користування 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у м. Одесі по вул. Тульській під № 23, а саме наступні приміщення: 1-4 - житлова, площею 18,6 кв.м., 1-5 - веранда, площею 12,3 кв.м., 1-6 - коридор, площею 4,2 кв.м.,, 1-7 - кухня, площею 7,2 кв.м., 1-8 - коридор, площею 4,5 кв.м., 1-9 - санвузол, площею 3,8 кв.м., гараж під літерою «З», частку огородження, частку мостіння.

Встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3839/24 від 15.05.2014 року.

Виділити ОСОБА_2 у користування 3/5 частини земельної ділянки пл.537 м2 за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 23, розташованої з приляганням до фасадної межі, в тому числі площу частини будинку в складі приміщень: 1-4-житлова, 1-5 - веранда, 1-8 - коридор, 1- 9 - санвузол, площею 3,8 кв.м., господарською будівлею літ. «З» - гараж та прилеглою територію, з в'їздом з боку вул. Тульська через існуючі ворота влаштовані в огорожі по фасадній межі земельної ділянки.

Визначити межу між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3839/24 від 15.05.2014 року, а також зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні належними ОСОБА_2 3/5 частками житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у місті Одесі по вул. Тульській під № 23 та земельною ділянкою, площею 537 кв.м., що відповідатиме належній їй частині домоволодіння.

Судова колегія вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись: ст. 304, п. 2 ч. 1 ст. 307; п.п. 3, 4 ст. 309; 316; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 травня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 у користування 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у м. Одесі по вул. Тульській під № 23, а саме наступні приміщення: 1-4 - житлова, площею 18,6 кв.м., 1-5 - веранда, площею 12,3 кв.м., 1-6 - коридор, площею 4,2 кв.м.,, 1-7 - кухня, площею 7,2 кв.м., 1-8 - коридор, площею 4,5 кв.м., 1-9 - санвузол, площею 3,8 кв.м., гараж під літерою «З», частку огородження, частку мостіння.

Встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3839/24 від 15.05.2014 року.

Виділити ОСОБА_2 у користування 3/5 частини земельної ділянки пл.537 м2 за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 23, розташованої з приляганням до фасадної межі, в тому числі площу частини будинку в складі приміщень: 1-4-житлова, 1-5 - веранда, 1-8 - коридор, 1- 9 - санвузол, площею 3,8 кв.м., господарською будівлею літ. «З» - гараж та прилеглою територію, з в'їздом з боку вул. Тульська через існуючі ворота влаштовані в огорожі по фасадній межі земельної ділянки.

Визначити межу між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наступним чином:

-від правої бічної межі земельної ділянки з точки розташованої з відступом 13,50 м від фасадної межі по прямій лінії до зовнішньої грані зовнішньої стіни будівлі літ. «А»;

-далі по осях стін до перетину з зовнішньою граню зовнішньої стіни прибудови літ. «а?»;

-далі по прямій лінії довжиною 1,00 м.;

-поворот наліво по прямій лінії довжиною 3,18 м.;

-поворот направо по прямій лінії довжиною 14,00 м.;

-поворот наліво по прямій лінії до перетину з лівою межею земельної ділянки.

Зобовязати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні 3/5 частками житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у місті Одесі по вул. Тульській під № 23, та земельною ділянкою площею 537 кв.м.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту його проголошення, але може бути оскаржене протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10