АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/8010/15 Головуючий 1 інст. : Богдан М.В.
Справа № 641/9358/15-ц Доповідач : Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : судді Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : Шевченко Н.Ф., Івах А.П.,

за участю секретаря: Соколовій А.В.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживання,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживання.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 04.06.2005 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції. У вересні 2009 року нею було подано до суду заяву про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Рішення у цій справі постановлено не було, провадження по справі було зупинено, у зв'язку із зверненням ОСОБА_3 до Комінтернівського районного суду м.Харкова з позовом про визнання шлюбу недійсним. Рішення по цій справі до цього часу не ухвалено. Позивач не має бажання та можливості проживати разом з ОСОБА_3 Фактично вони не мешкають разом з липня 2009 року, тому позивач просила встановити режим окремого проживання з ОСОБА_3 з дати вказаною неї у позовній заяві про розлучення.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Встановлено режим окремого проживання між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 13 липня 2009 року.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду.

Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з того, що подружжя довгий час проживають окремо, судами розглядаються справи про розлучення сторін та про визнання шлюбу недійсним. Оскільки справа в суді 1 інстанції про розлучення знаходиться з вересня 2009 року, на даний час зупинено провадження по цій справі, то є підстави для задоволення позовних вимог та встановлення для сторін режиму окремого пр оживання.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Матеріали справи містять дані про те, що 04 червня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.09.2009 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна.

Ухвалою суду від 08.10.2010 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання шлюбу недійсним.

Після цього, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2010 року зупинено провадження у за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна до розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.02.2015 року цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Міський відділ реєстрації актів цивільного стану №2 ХОУЮ про визнання шлюбу недійсним прийнята до провадження судді Мельник І.В. Рішення за цією справою до цього часу не винесено.

Позивач зазначала, що в неї не має бажання та можливості проживати разом з ОСОБА_3 Зазначала, що вони фактично вони не проживають разом з 13 липня 2009 року, що підтвердив також відповідач ОСОБА_3, який вважає шлюбу з позивачем не було, у зв'язку з чим він звернувся до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним.

Відповідно до ст.119 Сімейного кодексу України, за заявою подружжя або за позовом одного з них, суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у випадку неможливості або небажання одного з них проживати сумісно. Режим окремого проживання припиняється при поновленні сімейних стосунків або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Правовими наслідками встановлення режиму окремого проживання, у відповідності до ст.120 СК України є не припинення прав та обов'язків подружжя, встановлених Сімейним кодексом України, які кожен з подружжя мали до встановлення зазначеного режиму. У випадку встановлення режиму окремого проживання майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважається придбаним у шлюбі, а дитина, народжена жінкою після спливу 10 місяців, не вважається такою, що походить від її чоловіка.

Пленум Верховного Суду України у п.12 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає що при застосуванні положень ст.ст.119, 120 СК України судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди.

Сімейний кодекс України не обмежує час, протягом якого може тривати режим окремого проживання, а тому цей термін не підлягає визначенню й рішенням суду. За умов виправлення стану сімейних стосунків, вказаний режим проживання також може бути припинений.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1 інстанції про наявність підстав для встановлення режиму окремого проживання подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та задоволення позову.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні, судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст. 307, 308, п.1 ч.1 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -