Ухвала

іменем україни

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, Міське комунальне підприємство «Земград» Дніпропетровської міської ради, про визнання права власності на гараж у порядку спадкування за законом, за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2012 року, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 серпня 2007 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_6, яке складається з квартири АДРЕСА_1. За життя спадкодавець отримав всі необхідні документи та побудував у дворі зазначеного будинку гараж № НОМЕР_1, але у зв'язку зі смертю не зареєстрував право власності на нього, тому позивач просила визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на цей гараж.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 лютого 2013 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, Дніпропетровське міжміське комунальне підприємство «Земград», про визнання права власності на гараж.

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2012 року, обґрунтовуючи її тим, що рішення суду про відмову у задоволенні позову було ухвалено через недоведеність позивачем належності спірного майна спадкодавцю. Після ухвалення судом рішення позивач знайшла документи, що підтверджують придбання спадкодавцем гаражу. Викладена обставина стала причиною звернення відповідача до суду з даною заявою.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2012 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року, переглянути рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами та скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2015 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суди попередніх інстанцій виходили з того, що наведені заявником підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а саме: знайдені позивачем після ухвалення рішення суду документи, не є такими, що відповідають вимогам ст. 361 ЦПК України, вказана обставина не має ознак нововиявленої, оскільки документи, на які посилається позивач, весь час знаходилися у неї, що суперечить п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня О.М. Ситнік