15.12.2015 провадження 2/331/1579/15
справа 331/5799/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 грудня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Антоненко М.В.
при секретарі Рухловій М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитни договором,
У судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволені вимог наполягає в повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були сповіщені про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення. Причину неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи у їх відсутності, або про відкладення справи розглядом до суду не звернулися, заперечень на позов не надали. Виходячи з наведеного, матеріалів справи і з письмової згоди представника позивача, суд на підставі ст..224 ЦПК України ухвалює заочне рішення.
Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав:
Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством «ВТБ ОСОБА_1», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ ОСОБА_1» та ОСОБА_1 26 червня 2008 року був укладений Кредитний договір №КР-60/Ф, за умовами якого ОСОБА_1 зобов'язався надати Відповідачу у строкове платне користування грошові кошти у сумі 87 289 гривень 00 копійок, зі сплатою 16 % відсотків річних за користування кредитними коштами, строком на 7 років до 25 червня 2015 року..
Свої обов'язки за договором ОСОБА_1 виконав належним чином, надавши ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 87 289 гривень 00 копійок.
27 червня 2012 року між ПАТ «ВТБ ОСОБА_1» та Позичальником був укладений договір про внесення змін №1 до Кредитного договору. Вищезазначений Договір є невід'ємною частиною Кредитного договору, проте не збільшує відповідальність Позичальника, не змінює розмір процентної ставки за користування кредитними коштами та не скорочує строк надання кредитних коштів (а.с. 16-17).
Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору Позичальник зобов'язався повернути ОСОБА_2 отриманий кредит та сплатити ОСОБА_2 проценти за користування кредитом у валюті кредиту до 25 червня 2015 року у розмірах та порядку, встановленому у п. 8.1. Кредитного договору. Пунктом 8.1 Кредитного договору передбачено, що платежі по погашенню кредиту та процентів за користування кредитом здійснюються Позичальником щомісячно ануїтетним платежем в сумі не менше 1 735 гривень 00 копійок в період з 21 по 28 число кожного місяця, починаючи з липня 2008 року згідно з додатком 1 до кредитного договору.
ОСОБА_2 не виконує належним чином зобов'язання за Кредитним договором щодо повернення чергових щомісячних частин кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 13 липня 2015 року складає 90 264 грн. 90 коп., з яких: 35 280 гривень 11 копійок - сума заборгованості за кредитом; 9 895 гривень 39 копійок - сума заборгованості за відсотками; 45 089 гривень 40 копійок - пеня по процентам та кредиту.(а.с. 6-9).
Виконання зобов'язання за кредитним договором забезпечено договором поруки №27, який було укладено 26 червня 2008 року між ВАТ «ВТБ ОСОБА_1» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ ОСОБА_1») та ОСОБА_3, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за Кредитним договором. (а.с. 18).
27 червня 2012 року між ПАТ «ВТБ ОСОБА_1» та ОСОБА_3 був укладений Договір про внесення змін №1 до Договору поруки. Вищезазначений Договір є невід'ємною частиною Договору поруки (а.с. 19).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Позивач умови укладеного сторонами Кредитного договору виконав у повному обсязі та 26 червня 2008 року перерахував грошові кошти на рахунок Відповідача, а Відповідач отримав грошові кошти, що підтверджується меморіальними ордерами № 1 від 26.06.2008 р. № TR.2681.1. від 26.06.2008 р., № TR.2680.1. від 26.06.2008р.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За вимогами ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За п.4.4. позичальник зобов'язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконання зобов'язання у випадках: - порушення Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, в т.ч. несплати процентів за користування кредитом (в т.ч. неналежної сплати процентів).
Згідно із ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Позов доказано кредитним договором, розрахунком боргу.
Позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст..ст.10,11,209,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 536, 610, 629, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позовну заяву задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: М.В.Антоненко