Справа № 729/1357/15-ц
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2015 р.

Суддя Бобровицького районного суду Бойко В.І., вивчивши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та виділ його в натурі ,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду із вище зазначеним позовом.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 6 ч.2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, в позовній заяві повинні бути зазначені: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування. Відповідно до частини четвертою цієї ж статті, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви до них не додані та не зазначені будь які підтверджуючі докази, щодо перебудови спірного будинку , не вказана вартість майна згідно даних МБТІ та відповідно не сплачений судовий збір, як того вимагає п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України ,згідно якої ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Таким чином суд не може вирішити питання правильності визначення ціни позову та сплати судового збору. Вказана в позовній заяві ціна позову в сумі 96 462 грн. ніяким належним документом не підтверджена.

Право на звернення до суду із позовом не є абсолютним, відтак відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також чітко регламентує, що право на звернення в суд із позовом не є абсолютним і процедура користування ним має бути чітко регламентована нормами національного права, в нашому випадку - це ст.119 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та виділ його в натурі - залишити без руху, та надати строк для усунення недоліків , який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз»яснити, що у разі неусунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя