Справа № 562/1700/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"21" жовтня 2015 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого-судді Мички І.М.

при секретарі Прадош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», Державної іпотечної установи, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки,

в с т а н о в и в :

В поданій до суду заяві ОСОБА_1 зазначила, що близько двох років їй стало відомо про існування договору поруки № ROHPGI/1 від 26.02.2008 р., укладеного між ЗАТ «ПриватБанк» в особі керівника бізнесу «Іпотечне кредитування» Рівненської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_2 і нею.

На момент укладання правочину про іпотечний кредит дочка брата ОСОБА_4 працювала в Рівненській філії ЗАТ КБ «ПравтБанк». Вона переконала батька до підписання договору про іпотечний кредит та організувала фальсифікацію договору поруки без її відома.

На даний час Кредитор постійно вимагає погашення заборгованості в сумі 50 933,52 грн.

Договір поруки, стороною якого вона є, не підписувала, участі при цьому не приймала, а тому не може нести матеріальної відповідальності та вважає його незаконним.

Стверджує, що 21.02.2008 р. вона протягом всього робочого дня знаходилась за місцем праці та бути присутньою в приміщенні банківської установи не могла. Дану обставину доводить письмовим доказом та показаннями свідків.

Просить суд договір поруки ROHGI від 21.02.2008 р. визнати недійсним з покладанням витрат на відповідачів.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю та ухваленням заочного рішення.

Представники відповідача та відповідач ОСОБА_2 не з'явилися в суд повторно, хоча про день, час та місце розгляду справи належно повідомлені. Це стверджено отриманими судом розписками про вручення судових повісток.

Згідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підстав наданих у справ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Перевіривши надані позивачем докази по справі, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наданих позивачем доказів без участі учасників судового розгляду.

Судом встановлено, що сторонами договору поруки № ROYGI/1 від 21.02.2008 р. є ЗАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1О

Згідно Статуту Публічного акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» за рішенням загальних зборів від 30 квітня 2009 року назву з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство, та воно є правонаступником всіх прав та обов'язків.

Згідно з п. 1 Договору Поручитель зобов»язується відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником усіх його зобов»язань за договором про іпотечний кредит ROYGI від 21/02/2008 р. та додатковими угодами до нього , як існуючими на момент укладання договору, так я тими, що виникають на його підставі в майбутньому.

Поняття поруки визначено ст. 553 ЦК України відповідно до якої порука є договір за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язнння боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов»язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але ода із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У ч. 1 цієї ж статті зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5, та 6 ст. 203 ЦК України. У разі не підписання договору особою, зазначеною в ньому, як сторона, за умови підтвердження цього факту належними доказами, при встановленні, що нею не вчинялись дії, спрямовані на виникнення відповідних правовідносин, такий договір за позовом цієї особи (або інших заінтересованих осіб) може бути визнаним недійсним у зв»язку з невідповідністю його до вимог ч. 3 і 5 ст. 203 ЦК України, а саме: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Достовірним є той факт, що оскаржений правочин позивачкою не підписувався. Згідно довідки Рівненської української гімназії № 130 від 02 липня 2015 р., де позивачка працює вчителем української мови та літератури, 21 лютого 2008 року ОСОБА_1 протягом всього робочого дня перебувала на роботі: в першій половині дня проводилась нарада педагогічних працівників, а у другій половині дня засідання кафедри суспільно-гуманітарних дисциплін. Таким чином, позивачка ОСОБА_1 одночасно не могла бути на роботі та в банківській установі при укладанні договору поруки, а тому даний правочин є недійним.

Пасивність відповідачів по справі та неявка в судове засідання без поважних причин також свідчить про неправомірність дій посадових осіб банківської установи при укладання цього правочину. Жоден із них не подав до суду своїх заперечень та не спростував вимог позовної заяви.

До відносин, що регулюються Закону України «Про захист прав споживачів» належать ті, що виникають із договорів про надання фінанси-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян ( у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг) (п.2 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».

Тому згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - позивачі звільняються від сплати судового збору за позовами про захист прав споживачів.

Учасниками укладання незаконного правочину були банківська установа та ОСОБА_2, а тому витрати по справі слід покласти на них у рівних долях, стягнувши з кожного по 123,3 грн.

Керуючись ст. ст. 224-228 ЦПК України; на підставі ст. 16, 31,203, 215, 321, 368, 369, 371 ЦК України, ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки №ROHGI/1 від 21 лютого 2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі керівника бізнесу «Іпотечне кредитування, Рівненської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3, та ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Стягнути солідарно із ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) судовий збір по 123 (сто двадцять три) грн. 30 коп. з кожного на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отриманя його копії.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя