У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 серпня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на автомобіль Volkswagen Golf 3, державний номер НОМЕР_1, зняти арешт на розшук із вказаного автомобіля, оскільки накладений арешт перешкоджає йому у користуванні автомобілем та порушує його права, як власника.

В обґрунтування позову зазначив, що в 2014 році він придбав у відповідача ОСОБА_3 вищевказаний автомобіль за 42 000 грн., що підтверджується довідкою-рахунком, згідно якої ОСОБА_3 уповноважив позивача керувати, розпоряджатися, відчужувати, знімати (ставити) на облік автомобіль. Даний автомобіль з обліку в органах ДАІ не знімав.

Вказав, що при спробі зняти автомобіль з обліку йому стало відомо про накладення арешту на автомобіль, згідно постанови державного виконавця ВДВС Коростенського МУЮ від 06 травня 2011 року, та 15 липня 2014 року оголошено в розшук шість одиниць транспорту, серед яких автомобіль, який належить позивачу.

Вважає, оскільки між ними відбувся договір купівлі-продажу автомобіля, тому набув право власності на даний автомобіль.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 18 листопада 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно частини 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, вірно визначився з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, надав належну правову оцінку обставинам по справі, правильно застосував норму права, врахував недотримання сторонами Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 і обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки в порушення даних правил, при відчуженні автомобіль не був знятий відповідачем з обліку в органах ДАІ та не ставився на облік позивачем, тобто не була дотримана сторонами встановлена законодавством процедура при відчуженні транспортного засобу.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду першої та апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі скаржник не зазначає яка норма матеріального права була неправильно застосована судами попередніх інстанцій. Касаційна скарга фактично зводиться до оцінки доказів по справі. Судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 серпня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович