БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1600/15-ц
Провадження № 2-о/497/78/15
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

"10" липня 2015 р., м.Болград

Суддя Болградського районного суду Одеської області Кодінцева С.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1, заінтересованих осіб Відділу Держземагенства в Болградському районі Одеської області, Болградської районної державної адміністрації Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з заявою, після вивчення якої на предмет дотримання вимог ст. 119 ЦПК України, суддя дійшов до висновку, що вона не відповідає вимогам вищезазначеній нормі закону та підлягає залишенню без руху.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно частини 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення …

Порядок і підстави розгляду таких справ визначено главою 6 ЦПК України, а саме: згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити зміст вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Оскільки закон надає юрисдикцію суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, то це можливо лише за певних умов, а саме:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбаченого іншого порядку їх встановлення;

- у заявника немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, що має юридичне значення;

Предметом доказування в даній справі є: - факт належності документа конкретній особі; - неможливість внесення змін у правовстановлюючий документ, органом, організацією, які видали даний документ; мета встановлення факту приналежності документа, що встановлює право; - відсутність спору про право.

Насамперед, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, згідно вимог ст. 257 ЦПК України подається до суду за місцем її проживання. Втім, жодного документу, підтверджуючого місце проживання заявниці за адресою вказаною в заяві не надано, що позбавляє можливість суддю перевірити підсудність даної заяви.

В поданій заяві має бути вказівка на заінтересовану особу, так як це є загальним правилом до належного оформлення заяви в порядку окремого провадження. За змістом ст. 26 ч.2, ст.235 ч.4 ЦПК України заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у звязку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обовязки.

Однак заявницею не зазначено з якою саме метою їй необхідно встановити юридичний факт і в чому полягає інтерес Заінтересованої особи.

На підтвердження свого порушеного права заявницею не додано до заяви:

- копію паспорту зі сторінкою його дати видачі, та відміткою про реєстрацію місця проживання;

- документів, які підтверджують правильність написанні імені заявниці (свідоцтв про народження, про шлюб, про народження дітей, тощо);

- рішення органу, яким передано земельну ділянку у власність заявниці;

- документу, який підтверджує, що орган який видав державний акт, не може виправити помилку;

- письмове рішення Державної реєстраційної служби щодо відмови заявниці у реєстрації права власності на земельну ділянку.

Враховуючи, що усі вищевикладені умови недостатньо чітко викладені в поданій заяві (не мотивовані, не зазначені докази), суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви без руху, так як це співвідноситься з вимогами ч.1 ст. 121 ЦПК України: суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Запропонувати заявниці усунути вищевказані недоліки в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали. Попередити, що у випадку не усунення недоліків в повному обсязі заява буде визнана неподаною і повернута їй.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Матеріали справи за заявою ОСОБА_1, заінтересованих осіб Відділу Держземагенства в Болградському районі Одеської області, Болградської районної державної адміністрації Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху.

Запропонувати заявниці усунути вищевказані недоліки в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити заявниці, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк і не усунення недоліків у повному обсязі її заява буде вважатися неподаною і повернута їй з усіма доданими до не неї копіями документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кодінцева