_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8892/15-ц
Провадження № 2/520/4080/15
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

29 липня 2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Кудіновій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяви представника позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Благо-інвест плюс" про визнання будівництва незаконним та відновлення стану території,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просить суд визнати будівельні роботи за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська Дорога, 58, незаконним та зобовязати відповідача відновити стан території, який існував до початку проведення будівельних робіт, відповідно до технічного паспорту, виготовленого МБТІ та РОН м. Одеси, від 06.06.2008 року.

26.06.2015 року було відкрито провадження у справі.

В подальшому представник позивача звернувся до суду з заявами про застосування заходів забезпечення позову у яких просив суд:

- Заборонити Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації декларації про початок будівельних робіт, про готовність об'єкта до експлуатації за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58.

- Заборонити Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції в Одеській області вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо реєстрації прав на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58.

- Заборонити Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції в Одеській області вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо реєстрації прав на земельну ділянку заадресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58.

В обґрунтування таких вимог представник позивача вказував на те, що за обставинами позову відповідач здійснює незаконне будівництво на зазначеній земельній ділянці, яка не перебуває у його власності, шляхом демонтажу капітальних споруд та видалення зелених насаджень, не маючи при цьому зареєстрованої у встановленому порядку декларації про початок будівельних робіт, та з такого, на його думку, інтересам справи відповідатиме тимчасове обмеження відповідача у можливості отримання такого документу, оскільки у випадку отримання відповідачем такої декларації виконання рішення, у разі задоволення позову, істотним чином ускладниться.

Разом з тим представник позивача вказував на те, що відповідачем можуть бути вжиті заходи щодо перереєстрації майнових прав щодо обєктів нерухомості, що на думку позивача може у майбутньому, у випадку задоволення позову, ускладнити виконання рішення суду.

У судовому засіданні представники сторін надали пояснення щодо заявлених представником позивача вимог про застосування заходів забезпечення позову.

Так, представник позивача наполягав на доцільності застосування запропонованих ним заходів забезпечення позову, оскільки такі заході є спів розмірними, а вірогідність вчинення відповідачем дій, про заборону яких просить представник позивача, за його переконанням вбачається обґрунтованою. Разом з тим у своїх поясненнях посилався на надані Верховним судом України розяснення щодо гарантування державною реальної можливості захистити інтереси його довірителя.

Представник відповідача у своїх поясненнях вказував та не, що вимоги про забезпечення позову шляхом заборони реєстраційній службі України вчиняти реєстраційні ніяким чином не співвідноситься з суттю спору, оскільки спір між сторонами йдеться саме про підготовчі та будівельні роботи, які сторона позивача вважає незаконними, та такий спір не стосується прав власності на майно, розташоване за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська Дорога, 58. Разом з тим зауважував, що власником земельної ділянки за вказаною адресою є Одеська міська рада, яка взагалі не є учасником справи, а власником нерухомого майна, розташованого на вказаній земельній ділянці, є відповідач, однак адресою такого майна є м. Одеса, вул. Д.Донського, 5.

Щодо вимог про заборону Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації декларації про початок будівельних робіт, проготовність об'єкта до експлуатації за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58, то зауважував про те, що таке обмеження прав відповідача є неспіврозмірним та не доцільним заходом забезпечення позову, оскільки у випадку відсутності законних підстав для реєстрації таких декларацій вони, у відповідності до чинного законодавства зареєстровані і не будуть, або будуть у подальшому скасовані. Разом з тим представник відповідача наддав до суду копію декларації про початок будівельних робіт за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58, що вже булла зареєстрована Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 24.07.2015 року за №ОД 81.

Суд, вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Такі засади поширюються як на вирішення справи в цілому так і на вирішення процесуальних питань, повязаних з провадженням у справі.

Таким чином обовязок обґрунтування та переконання суду у доцільності застосування пропонованих заявником заходів забезпечення позову покладено на такого заявника (представника позивача).

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим з наданих до суду відомостей цивільної справи №520/8892/15-ц передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

Так, суд погоджується з наданими представником відповідача поясненнями щодо невідповідності заявлених представником позивача вимог про заборону підрозділам реєстраційної служби України вчиняти дії щодо реєстрації прав на земельну ділянку та нерухоме майно за адресою м. Одеса, вул. Фантанська Дорога, 58, заявленим позивачем позовним вимогам про визнання будівництва незаконним та відновлення стану території.

На підтвердження такої позиції свідчить і наступне: відповідно до долученого до матеріалів справи витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (витяг № 19017154), нежитлові будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Дмитрія Донського, 5, на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 27.05.2008 року, право власності на які зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 30.05.2008 року за номером запису 3134 в книзі 77 неж-100.

Згідно копії нотаріально посвідченого договору оренди землі №3819 від 29.10.2010 року, відповідно до змісту якого Одеська міська рада передала у оренду ТОВ «Благо-Інвест Плюс» земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58, у його п 2.2. зазначено що на такій земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі, право власності на які зареєстровано за відповідачем на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 27.05.2008 року.

При цьому за текстом вказаного договору власником земельної ділянки є Одеська міська рада.

Згідно листа Департаменту Комунальної власності №01-19/2446-09-01 від 22.07.2015 року, 08 червня 2015 року ТОВ «Благо-Інвест плюс» звернулось на ім'я міського голови з питанням щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з «Для експлуатації та обслуговування комплексу будівель і споруд санаторного типу» на «для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів багатоквартирної житлової та громадської забудови»

Та разом з тим, вирішення Одеською міською радою питання про зміну цільового призначення земельної ділянки належить до компетенції такого органу, має відбуватися у встановленому законом порядку та на підставі належних документів, що не є предметом спору у цій справі.

При цьому заборона відповідачу отримати у встановленому законом порядку декларації про початок будівельних робіт, про готовність об'єкта до експлуатації за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58, у випадку, коли компетентний орган - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за наслідками розгляду вирогідно-поданої заяви про реєстрацію відповідної декларації дійде висновку про можливість її реєстрації, істотним чином, та без належних підстав, обмежить права відповідача на здійснення будівельних робіт із дотриманням передбаченого законом порядку.

Разом з тим суд враховує і той факт, що 24.07.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області вже було зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58.

З викладеного та зважаючи на те, що позивачем вимоги про скасування будь-яких дозвільних (та інших) документів, на підставі яких може бути зареєстровано відповідні декларації не заявлялось, суд, виходячи з суті спору та оскаржуваних позивачем фактів, доходить висновку про не обґрунтованість вимог представника позивача про заборону Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації декларації про початок будівельних робіт, про готовність об'єкта до експлуатації за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58.

Таким чином суд доходить висновку про те, що з наданих позивачем суду відомостей та доказів встановити обставини, встановлення яких є обовязковим, згідно зазначених розяснень Верховного Суду України, можливим не вбачається, а тому заяви представника позивача про застосування заходів забезпечення позову вбачається не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяв предстанвика позивача про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.А. Прохоров