АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Лазаренко В.В.
№22-ц/796/7940/2015 Доповідач Борисова О.В.
Справа №760/2948/15-ц
м. Київ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.
при секретарях: Греку А.Г., Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання незаконними рішення, дій та бездіяльності посадових осіб, відновлення на квартирному обліку,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Міністерства оборони України, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:
- визнати незаконними рішення, дії, бездіяльність посадових осіб Міністерства оборони України (Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України) про зняття позивача та його сім`ї з квартирного обліку для позачергового одержання позивачем та його сім`єю житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини НОМЕР_1 ;
- відновити позивача та його сім`ю на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення з 2002 року за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України;
- поставити позивача та його сім`ю на квартирний облік у військовому гарнізоні м. Києва.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання незаконними рішення, дій та бездіяльності посадових осіб, відновлення на квартирному обліку відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що при ухваленні рішення, суд першої інстанції не дослідив обставини справи, не надав належної оцінки доказам позивача, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.
Вказує, що Наказ Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 не має статусу закону та не відноситься до позивача.
Зазначає, що позивач має право одночасно перебувати на квартирному обліку в Дніпровському районі м. Києва та у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується листом Державного комітету України у справах ветеранів.
Також зазначає, що оскільки військової частини НОМЕР_1 та КЕЧ Феодосійського гарнізону не існує, то їх правонаступником є Міністерство оборони України.
В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких незаконних рішень, дій Міністерством оборони України та Головним квартирно-експлуатаційним управлінням ЗС України не приймалось, бездіяльність з їх боку відсутня, оскільки зарахування, відновлення та зняття з квартирного обліку не належить до їх компетенції, відновлення позивача на квартирному обліку відноситься до компетенції військової частини.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 18 лютого 2002 року позивача було звільнено з військової служби у запас на підставі п.67, підпункту «Б» (за станом здоровя) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України з залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини за № НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки начальника КЕЧ Феодосійського району від 23 травня 2002 року №25 позивач перебував на квартирному обліку у військовій частині № НОМЕР_1 з 11 серпня 1992 року складом сім`ї 4 особи, а також у списку осіб, що мають право на першочергове, позачергове отримання житлових приміщень, з 10 жовтня 1992 року по 27 квітня 2002 року проживав у гуртожитку. Квартирою не забезпечувався.
03 лютого 2002 року у зв`язку зі звільненням позивач був знятий з місця реєстрації (проживання) у військовій частині НОМЕР_1 .
Листом Головнокомандуючого Військово - Повітряних Сил України від 03 жовтня 2002 року №153/1/1283/кс позивачу повідомлено, що згідно з Постановами ЦК КПРС і Ради Міністрів від 21 березня 1989 року №237-74 та від 20 січня 1960 року № 74, постановою Ради Міністрів СРСР від 17 лютого 1981 року № 193, та п.45 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, тим що перебували на військовій службі не менше 20 календарних років і звільнені з військової служби за станом здоров`я, жилі приміщення надаються виконавчими комітетами місцевих рад народних депутатів у першу чергу, але не пізніше, ніж у тримісячний строк з дня прибуття до місця проживання, обраного з урахуванням існуючого порядку прописки.
09 вересня 2002 року позивач подав документи для зарахування на квартирний облік до Дніпровської районної державної адміністрації у місті Києві.
Повідомленням від 27 листопада 2002 року Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація проінформувала про зарахування позивача та членів його сім`ї на квартирний облік з 26 листопада 2002 року до першочергового списку.
Як вбачається з листа Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 19 березня 2013 року № 303/4/16/517 на обліку осіб, які перебувають на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у жодній установі Міністерства оборони позивач та його родина не перебуває та відповідач не має повноважень щодо забезпечення позивача житлом.
Відповідно до листа Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 13 грудня 2013 року № 303/4/16/2073 та листа - відповіді від 14 квітня 2014 року №303/4/16/478, згідно із законодавством Міністерство оборони України із своїх фондів забезпечує житлом лише військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов і перебувають на квартирному обліку у військових частинах, закладах, установах та організаціях, що належать до сфери управління Міністерства оборони України.
Нормами частин 1, 4, 9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин визначено, що військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою.

Офіцери, прапорщики, мічмани і військовослужбовці надстрокової служби при звільненні з військової служби в запас чи у відставку за вислугою років, а також у зв`язку із скороченням чисельності або штату військовослужбовців забезпечуються жилою площею у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби у зв`язку з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних при проходженні військової служби, жилі приміщення за місцем проживання, обраним з урахуванням встановленого порядку, надаються у першу чергу.

Офіцери, прапорщики, мічмани і військовослужбовці надстрокової служби, що мають вислугу не менше 20 років, при звільненні з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням чисельності або штату військовослужбовців, а також військовослужбовці, які стали інвалідами I чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули чи померли або пропали безвісти під час проходження служби, мають право на безплатне одержання в особисту власність жилого приміщення, яке вони займають в будинках державного житлового фонду.

Офіцери, прапорщики, мічмани і військовослужбовці надстрокової служби мають право на першочергове одержання жилих приміщень на підставах, встановлених Житловим кодексом України.

Відповідно до ст.40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:
1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;
3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;
4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;
5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сімї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сімї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті.
Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.
Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 затверджено Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, яке встановлює порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок* та працівників (невійськовослужбовців) Збройних Сил України та були чинні на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п.10 вищевказаного Положення облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних частинах районів. Військовослужбовці, зараховані на квартирний облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень.

Пунктом 13 Положення встановлено, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком таких випадків: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.

Відповідно до п.37 цього Положення військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоровя, а також у звязку зі скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла.

Якщо такий військовослужбовець обирає для проживання після звільнення з військової служби, з урахуванням існуючого порядку прописки, інший населений пункт, відповідний командир військової частини за проханням військовослужбовця за 3 роки до звільнення у запас або у відставку за віком подає до військового комісаріату і квартирно-експлуатаційної частини району необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення КЕЧ району про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання житла у військовому комісаріаті він знімається з квартирного обліку за останнім місцем служби. Він також може скористатися правом отримати житло після звільнення з військової служби від виконавчих комітетів місцевих Рад народних депутатів відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, рішення щодо прийняття, зняття та відновлення на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов приймається житловою комісією відповідної військової частини, а не Міністерством оборони України та Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач перебував на квартирному обліку у військовій частині № НОМЕР_1 та був знятий з обліку за рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 у 2002 році.
А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України щодо забезпечення позивача житлом не підлягають задоволенню, оскільки Міністерство оборони України забезпечує житлом лише військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов і перебувають на квартирному обліку у військових частинах, установах та організаціях, що належать до сфери управління Міністерства оборони України.

Відповідно до листа Міністерства оборони України від 07 липня 2015 року № 323/1318 на виконання плану проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України у 2014 році, затвердженого спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 30 квітня 2014 року № Д-322/1/*5, військова частина НОМЕР_1 була передислокована у місто Чернігів та на виконання спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 02 серпня 2014 року № Д-322/1/*7, військову частину НОМЕР_1 було перейменовано у військову частину НОМЕР_2 (місцезнаходження АДРЕСА_1 ).

Колегія суддів вважає, що оскільки з боку Міністерства оборони України відсутні незаконні дії, бездіяльність та рішення щодо зняття позивача з квартирного обліку, а таке рішення було прийнято житловою комісією військової частини НОМЕР_1 , яка перейменована у військову частину НОМЕР_2 , то ОСОБА_1 пред`явлено позовні вимоги про визнання незаконними рішення, дій та бездіяльності посадових осіб щодо зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку для позачергового одержання позивачем та його сім`єю житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини НОМЕР_1 , та щодо відновлення позивача на квартирному обліку для отримання житлового приміщення з 2002 року до неналежного відповідача.
За приписами ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.
Позивач із таким клопотанням до суду не звертався.
Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо виключення позивача зі списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Феодосійському гарнізоні були правомірними та відповідали діючому на той час законодавству.
Беручи до уваги, що зазначений висновок суду стосується дій житлової комісії військової частини, яка не була залучена до участі у справі, не надавала своїх заперечень і пояснень, суд фактично вирішив питання про права і обов`язки особи, яка не брала участі у справі, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що вказаний висновок суду підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення.
В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року змінити, виключити з мотивувальної частини рішення висновок суду про те, що дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо виключення позивача зі списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Феодосійському гарнізоні були правомірними та відповідали діючому на той час законодавству.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: