Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/1921/2015 Справа № 641/6918/15-ц
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені позову

27 серпня 2015 року

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Курганникова О.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про припинення незаконних дій, усунення перешкод у користуванні власністю, відновлення становища, яке існувало до порушення прав власника та заборони вчиняти протиправні дії щодо майна власника, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про припинення незаконних дій, усунення перешкод у користуванні власністю, відновлення становища, яке існувало до порушення прав власника та заборони вчиняти протиправні дії щодо майна власника.

Представник позивача ОСОБА_1 у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить в порядку забезпечення позову :

Зобовязати ОСОБА_3 негайного розблокувати хвіртку зсередини домоволодіння, яка знаходиться з лівої сторони житлового будинку № 10 з вул. Переїзної у м. Харкові (з позначенням 10/2), яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4;

Зобовязати ОСОБА_3 негайно звільнити та припинити незаконне користування громадянкою ОСОБА_3 та членами її сімї 'А частиною домоволодіння за адресою м. Харків, вул. Переїзна, 10, що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які знаходиться з лівої сторони житлового будинку 10 (літ А.) з вул. Переїзної, та з правої сторони входів до житлового будинку (літ. А)) із двора домоволодіння, а саме житлові приміщення 1-1, 1-3, 1-4, тамбур житлового будинку літ. А., житловий будинок літ. Е, інші надвірні побудови та 'А частину земельної ділянки цього домоволодіння;

Зобовязати ОСОБА_3 негайно своїми силами поновити паркан, що розділяє земельну ділянку домоволодіння 10 по вул. Переїзній м. Харкова на дві рівні частині згідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою м. Харків, вул. Переїзна, 10;

Зобовязати ОСОБА_3 негайного усунути незаконне перепланування житлового будинку літ. А шляхом відновлення стіни між двома приміщеннями 2-1 та 1-1 у житловому будинку літ. А. по вул. Переїзна, 10 у м. Харкові з дотриманням встановлених діючим законодавством будівельних та інших норм.

Заборонити ОСОБА_3 та членам її сімї проникати до житлових приміщень 1-1, 1-3, 1-4, тамбуру до цих приміщень у житловому будинку літ. А. № 10 по вул. Переїзній, м. Харкова та використовувати їх без згоди власника ОСОБА_2;

Заборонити ОСОБА_3 та членам її сімї проникати до житлового будинку 1992 року побудови (літ. Е) та інших надвірних побудов, які знаходяться у домоволодінні 10 по вул. Переїзній м. Харкова на 'А частині земельної ділянки, що знаходиться з лівої сторони житлового будинку 10 (літ А.) з вул. Переїзної, та з правої сторони входів до житлового будинку (літ. А)) із двора домоволодіння.

Заборонити ОСОБА_3 та членам її сімї порушувати межі та перетинати 'А частину земельної ділянки у домоволодінні 10 по вул. Переїзній м. Харкова, що знаходиться з лівої сторони житлового будинку 10 (літ А.) з вул. Переїзної, та з правої сторони входів до житлового будинку (літ. А)) із двора домоволодіння.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст.. ст.. 151, 153 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України, викладених в п. 1 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», - єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Однак в порушення вищезазначених вимог процесуального закону, подаючи заяву про забезпечення позову позивач не зазначив підстави обрання такого виду забезпечення позову, як і не обґрунтував причини застосування заходів забезпечення позову, не вказав на ті обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити представник позивача, є неспіврозмірними з заявленими вимогами, крім того, вимоги у заяві про забезпечення позову фактично зводяться до вирішення спору за позовом, що є недопустимим, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

При розгляді заяв про забезпечення позову, суд не вирішує питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. В свої заяві позивач посилається на порушення його прав , однак це є вирішення питання обґрунтованості або ж необґрунтованості позову, яке перевіряється під час розгляду спору по суті і не повинно розглядатись при забезпечення позову, оскільки дана процесуальна дія є оперативним заходом, що вживається для забезпечення виконання рішення суду у разі його потенційного задоволення.

В даному випадку, забезпечення позову не є необхідною умовою для недопущення порушення прав та інтересів позивача, а тому, враховуючи вищевикладене, з урахуванням обсягу позовних вимог, наданням належної оцінки спірним правовідносинам, суд приходить до висновку, що клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Одночасно суд розяснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову - відмовити.

Згідно з абзацом 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Суддя -ОСОБА_6