Справа №: 398/4430/14-ц
УХВАЛА
"11" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.
при секретарі - Дудченко О.Ю.,
за участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, ухваленого Олександрійським міськрайонним судом 24 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням , -
В С Т А Н О В И В :
29.10.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою, де просять скасувати заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду від 24 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В своїй заяві посилаються на те, що про заочне рішення суду дізналися випадково при вирішенні своїх повсякденних питань у ЖЕКу, де повідомили про її виписку.
Жодної повістки про розгляд справи вони не отримували, тому не змогли скористатись своїм правом на захист.
Вважає, що рішення суду постановлено на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, так як при винесенні рішення суд не врахував того факту, що на момент винесення рішення ОСОБА_8 була вагітна, окрім того з ними в квартирі був зареєстрований її неповнолітній брат ОСОБА_9 . Вони були вимушені перебратися зі спірної квартири до іншої через те, що ОСОБА_6 зловживав спиртними напоями та займався рукоприкладством.
Зазначає, що власник не може виписати колишнього члена сім`ї, якщо той був зареєстрований в квартирі, але не брав участі в приватизації житла.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що коли її мати зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , вона продала їх однокімнатну квартиру віддавши гроші батькові її чоловіка, та вона з братом і матір`ю переїхали жити на квартиру до них. ОСОБА_6 неодноразово бив її і матір, але в міліцію вона на зверталась, так як переживала, що він працює в військовій частині та має зв`язки в міліції. Про те, що є рішення суду про її зняття з реєстрації, дізналась в жовтні 2014 року, коли звернулась в ЖЕК. В рішенні суду вірно зазначено, що з жовтня 2012 року вони не проживали в спірній квартирі, так як вона була вагітна та знаходилась на збереженні, крім того боялась заходити в дану квартиру і забрати свої особисті речі, які там залишились. З 30.01.2015р. вона проживає на квартирі своєї бабусі за адресою АДРЕСА_1 , однак там не прописалась, щоб бабуся не втратила субсидію. В зв`язку з тим, що у неї відсутня реєстрація не має можливості оформити допомогу як малозабезпечена сім`я та інші державні допомоги пов`язані з народженням дитини. Зазначила, що судової повістки на розгляд справи та рішення суду від 24.09.2014р. не отримувала і ніхто їй нічого не передавав. Її матір ОСОБА_3 проживає зараз по вул. Пролетарській з іншим чоловіком.
Представник ОСОБА_10 підтримав її заяву з підстав вказаній в заяві.
ОСОБА_7 пояснив, що колишня дружина його сина претензій не має, заяву про перегляд заочного рішення суду подала ОСОБА_10 , так як вона народила і їй треба оформили державну допомогу на дитину по народженню, але вона не може це зробити без реєстрації. Особистих речей ОСОБА_10 та ОСОБА_3 у них в квартирі не має. Він, його дружина та син не чинили перешкод їм в доступі до речей або в їх проживанні, у Ірини був ключ від квартири і вона в любий момент могла забрати свої речі, що вона і зробила. За адресою відповідачів, яка була вказана в позові, проживає матір відповідачки і вона отримувала судові повістки для дочки та онуки.
Інші сторони по справі на розгляд заяви не явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені. Від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до канцелярії суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд ухвалив провести розгляд заяви у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, надані відповідачем ОСОБА_1 , суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.
У результаті розгляду заяви згідно ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою:
1) залишити заяву без задоволення;
2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.
Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається. мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином в законі чітко визначено, що рішення підлягає скасуванню при наявності двох підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду від 24 вересня 2014 року, позов ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням було задоволено повністю та стягнуто з відповідачів на користь позивачів по 121,80 грн., з кожного, у відшкодування сплаченого судового збору.
Суд вважає, що посилання відповідачів на те, що вони не були належно повідомлені про день, час та місце розгляду справи, є безпідставними.
Судом із матеріалів справи встановлено наступне:
- відповідачі належним чином були повідомлений про слухання справи о 10.00 год. 06 серпня 2014 року, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням (а.с. 25);
- 06.08.2014 року сторони на розгляд справи не явилися, а тому розгляд справи було відкладено на 16.00 год. 24.09.2014 року;
- відповідачі отримали судові повістки на своє ім`я особисто - про виклик в судове засідання на 16.00 год. 24.09.2014 року, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями (а.с. 35 - 40).
24.09.2014 року сторони на розгляд справи не явилися, позивачі подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, де вказали, що позовні вимоги підтримують, а тому 24.09.2014 року відповідно до вимог чинного законодавства було ухвалено заочне рішення.
Копію заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду було отримано відповідачами 07.10.2014 року, що підтверджується відповідною розпискою. Але заяви про перегляд заочного рішення від відповідачів до суду не надійшло (а.с. 46)
Крім того, як вбачається з матеріалів справи та заяви про перегляд заочного рішення відповідач ОСОБА_1 вказала свою адресу: АДРЕСА_1 ; яка є власністю її бабусі, з копії паспорту, який наданий нею до суду, видно, що 25.04.2014 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 (а.с. 57 на звороті).
А тому, на підставі вищевикладеного, суд не находить підстав вважати, що відповідачі не з`явились в судові засідання та не повідомили суд про причини неявки з поважних причин, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи та мали можливість подати до суду відповідні клопотання про відкладення розгляду справи чи письмово викладені пояснення чи заперечення щодо позову з наданням доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи
При цьому, суд також приймає до уваги те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, суд постановив заочне рішення на основі тих доказів, які були надані сторонами, а тому підстав для перегляду заочного рішення не вбачається.
На підставі викладеного та керуючись ст., ст. 228 - 232 ЦПК України, - суд, -
Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, ухваленого Олександрійським міськрайонним судом 24 вересня 2014 року (справа № 398/4430/14-ц) за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: