АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/323/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1708/15Головуючий у 1-й інстанції Якимець Т. Є. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Панченка О.О.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 квітня 2015 року по справі за позовом прокурора м. Ірпеня в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 квітня 2015 року позов прокурора м. Ірпеня в інтересах Бучанської міської ради Київської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Бучанської міської ради Київської області заборгованість по сплаті коштів на відновну вартість зелених насаджень в сумі 822918 грн. 78 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме безпідставне не застосування наслідків сплину строку позовної давності, просить рішення скасувати та відмовити з цих підстав в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням сорок сьомої сесії п'ятого скликання Бучанської міської ради Київської області затверджено матеріали попереднього погодження місця розташування земельної ділянки, загальною площею 7650 кв.м, з яких 1000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 6650 кв.м для ведення особистого селянського господарства по вул. Проектна,1, №2 в м. Буча. Погоджено ОСОБА_2 місце розташування земельної ділянки загальною площею 7650 кв.м, з яких 1000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 6650 кв.м для ведення особистого селянського господарства по вул. Проектна,1, №2 в м. Буча; наданий дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, загальною площею 7650 кв.м, з яких1000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 6650 кв.м для ведення особистого селянського господарства по вул. Проектна,1, №2 в м. Буча.

В подальшому, рішенням п'ятдесят другої сесії п'ятого скликання Бучанської міської ради Київської області від 28 травня 2009 року № 1375/25-52 У затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,6650 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Проектна,1, №2 в м. Буча; надано ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Проектна,1 в м. Буча; надано ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,6650 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Проектна,1, №2 в м. Буча. Передано ОСОБА_2 в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Проектна,1, №2 в м. Буча та передано к власність земельну ділянку загальною площею 0,6650 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Проектна,1, №2 в м. Буча.

Зобовязано ОСОБА_2 забезпечити збереження зелених насаджень, що розташовані на земельних ділянках в загальній кількості 240 шт. Видалення зелених насаджень проводити з дозволу виконавчого комітету Бучанської міської ради та сплати відновної вартості, відповідно до розрахунку.

Згідно актів обстеження зелених насаджень № 680 та № 681 від 22.04.2009 року, складених комісією виконавчого комітету Бучанської міської ради, збереженню підлягають тридцять одна одиниця дерев та двісті тридцять дев'ять одиниць дерев відповідного віку, які передані на збереження ОСОБА_2

На підставі вказаних актів 14 травня 2009 року працівниками КП КОР «Обласний лісгосп» здійснено розрахунок відновної вартості зелених насаджень, де вартість 239 сосен становить 729815 грн. 03 коп., а 31 сосни 93103 грн.75 коп. відповідно.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно п.11 Порядку видалення дерев,кущів, газонів і квітників від 1 серпня 2006 року № 1045 відновна вартість зелених насаджень, розташованих на відведеній в передбаченому законом порядку земельній ділянці фізичній або юридичній особі сплачується останніми під час передачі такої ділянки у власність. Оскільки при отримання в приватну власність відповідачем така відновна вартість за розташовані на належній йому земельній ділянці багаторічні сосни не була сплачена, остання підлягає стягненню в судовому порядку.

Обговорюючи заяву відповідача про застосування наслідків сплину позовної давності, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки прокурором, який діє в інтересах Бучанської міської ради, не пропущено строк позовної давності, який в даному випадку необхідно обраховувати з часу коли прокурору стало відомо про зазначене порушення, а саме з часу проведення перевірки на виконання завдань міжвідомчої наради від 16 жовтня 2014 року.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених прокурором в інтересах Бучанської міської ради Київської позовних вимог, колегія суддів не може погодитись з висновками щодо відсутності підстав для застосування наслідків сплину строку позовної давності.

Так, діючим ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогами про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Визначення початку строку позовної давності зазначає ст. 261 ЦК України, згідно до якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з цим, положеннями ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатись до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справи за його позовом та т.і.

При цьому, процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та стреси інших осіб, визначені положеннями ст. 45 ЦПК України.

За змістом ст. 46 ЦПК України прокурор, який бере участь у справі, наділений правами та обовязками сторони, крім права на укладання мирової угоди.

Аналіз наведених статей дає підстави для висновку, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист інтересів держави.

Аналогічні висновки містить правова позиція ВСУ, викладена в Постанові від 3 липня 2015 року по справі про стягнення відновної вартості зелених насаджень, яка згідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковою.

Між тим, на зазначені правові підстави застосування інституту позовної давності суд першої інстанції належної уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про початок перебігу позовної давності з дня виявлення прокурором порушень законодавства в жовтні 2014 року.

Враховуючи, що строк позовної давності необхідно обраховувати з часу отримання відповідачам у приватну власність земельної ділянки, на якій розташовані багаторічні насадження, який згідно положень ст.ст. 125, 126 ЗК України необхідно обраховувати з моменту державної реєстрації такого права, а в даному випадку виданий в червні 2009 року Бучанською міською радою Державний акт на право власності на земельну ділянку, був зареєстрований у відділі Держкомзему у м. Буча Київської області 16 грудня 2009 року, колегія суддів приходить до висновку про пропуск вказаною міською радою, в інтересах якої прокурор предявив позовні вимоги, строкуів позовної давності.

В даному випадку такі строки збігли в грудні 2012 року, тоді, коли позов предявлено в жовтні 2014 року.

За вказаних обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову прокурора у звязку з пропуском строків позовної давності.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 квітня 2015 року скасувати та постановити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову прокурора м. Ірпеня в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді :

З оригіналом згідно.