Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2015 Справа №607/20767/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

· головуючої судді Черніцької І.М.

· при секретарі Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Фінростбанк» (далі банк) звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 7 554 296,77 грн.

В обґрунтування вимог вказує, що 04.02.2011 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 55-К, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 437 500,00 дол. США, зі сплатою процентів у розмірі 18 % річних та кінцевим терміном повернення до 03.02.2021 року.

Посилаючись на те, що боржник у встановлений у договорі строк не повернув коштів, банк просить позов задовольнити.

У судове засідання представник позивача не зявився, хоча про час та місце його був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України, у разі неявки у судове засідання відповідача, яким був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 04.02.2011 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір кредиту за № 55-К, далі договір.

Згідно умов договору, позичальнику були надані грошові кошти в сумі 437 500,00 дол. США, зі сплатою процентів у розмірі 18 % річних та кінцевим терміном повернення до 03.02.2021 року, що підтверджується заявою на видачу готівки № TR.19748.148.301 від 04.02.2011 року.

Згідно умов п.4.5 договору, у разі невиконання або невчасного виконання зобовязань по п. п. 4.2-4.4 цього договору, при відсутності домовленості про відстрочку погашення кредиту або відсотків погашення кредиту або відсотків, позичальник зобовязався сплатити банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

В судовому засіданні встановлено, що банк виконав свої зобовязання згідно з умовами договору та видав ОСОБА_1 кредит в сумі 437 500,00 дол. США.

Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання згідно умов кредитного договору.

Згідно наданого банком розрахунку, сума заборгованості станом на 23.09.2014 року становить 7 554 296,77 грн., з яких: 431 770,00 дол. США, що за курсом НБУ становить 5 840 176,72 грн. сума заборгованості за кредитом; 125 378,17 дол. США, що за курсом НБУ становить 1 695 881,31 грн. сума заборгованості за відсотками за період з 11.12.2013 року по 23.09.2014 року; 18 238,74 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 11.12.2013 року по 23.09.2014 року.

25.07.2014 року банком на адресу відповідача було надіслано претензію з вимогою дострокового повернення коштів. Однак, вимоги банку відповідачем не були виконані.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. .

Встановлено, що борг позивачу не повернуто, а тому позивач має право на стягнення спірних сум.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення боржником майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 в користь банку заборгованості по кредитному договору на загальну суму 7 554 296,77 грн., з яких: 431 770,00 дол. США, що за курсом НБУ становить 5 840 176,72 грн. сума заборгованості за кредитом; 125 378,17 дол. США, що за курсом НБУ становить 1 695 881,31 грн. сума заборгованості за відсотками за період з 11.12.2013 року по 23.09.2014 року; 18 238,74 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 11.12.2013 року по 23.09.2014 року.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

Із відповідача в дохід держави також слід стягнути судовий збір в сумі 3 654,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» (код 14366762) заборгованість за кредитним договором № 55-К від 04 лютого 2011 року в сумі 7 554 296 (сім мільйонів пятсот пятдесят чотири тисячі двісті девяносто шість) грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча суддя І.М. Черніцька