пров. № 2/639/565/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря - Чубенко О.С.,
розглянувши у відкритому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4,треті особи Служба у справах дітей Жовтневого району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення та зняття з реєстрації, та за зустрічним позовом ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи Служба у справах дітей Жовтневого району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Управління Державної міграційної служби України про визнання права на користування квартирою,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою № 33 по вул. Наріманова , 9 в м. Харкові, виселити їх з вищезазначеної квартири та зняти з реєстраційного обліку. В обгрунтовування позову посилається на те, що вони перебувають у шлюбі з 07.07.1974 року. Під час шлюбу на імя ОСОБА_2 була придбана у власність вищезазначена квартира. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.05.2014 року вищезазначену квартиру визнано майном подружжя та визначено частки між позивачами в рівних долях. На теперішній час в квартирі зареєстрована та проживає колишня невістка, ОСОБА_3 з неповнолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На імя відповідача надсилались вимоги про виселення з квартири, але остання їх ігнорує, продовжує проживати, перешкоджає позивачам вселенню та проживанню в спірному жилому приміщенні.
Відповідач ОСОБА_3 подала зустрічний позов, в якому просить визнати за нею та ії неповнолітньою донькою право на користування спірною квартирою, як за членом сімї власника на рівні власника квартири. В обгрунтовування позову посилається на те, що з 03.07.1999 року вона була одружена в сином позивачів ОСОБА_5, та 25 січня 2006 року вселилась в квартиру, яка належала на праві власності ОСОБА_2., разом чоловіком та донькою. 25 січня 2006 року між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_5, нею та їхньою донькою було укладено договір найму, відповідно до якого ОСОБА_2 передала ним у постійне користування спірну квартиру. Квартира були придбана для проживання їхньої сімї, ії батьки прийали участь при сплаті першого внеску на купівлю квартири. Вона здійснювала ремонт в квартирі. Сплачувала комунальні послуги. З квітня 2010 року ії чоловік не мешкає в спірні квартирі. Після розлучення з чоловіком, позивасчі чинять ій перешкоди у користуванні житлом. 10 грудня 2010 року позивачі виселили ії разом з донькою зквартири, в звязку зчим вона звернулась до суду за захистом свого права. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 лютого 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30.06.2011 року, ії позов про вселення в спірну квартиру було задоволено. Оскільки вона була вселена в квартиру зі згоди власника ОСОБА_2, як член сімї власника, а позивачі перешкоджають користуванням житлом,вона вимушена звернутися до суду за захистом права.
Позивачі за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю.
Представник позивачів ОСОБА_6 в раніше призначеному судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти зустрічного позову заперечував. В призначене судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.
Відповідач та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, в судовому засіданні проти первісного позову заперечувала, зустрічний позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві.
Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, подані до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю.
Суд заслухавши сторони, перевіривши метеріали справи, оцінюючи надані докази, приходить до наступного висновку.
З наданих позивачами за первісним позовом, доказів, вбачається, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 05.07.1974 року перебувають у шлюбі (а.с. 6).
На підставідоговору кіпівлі-продажу від 07.05.2003 року, укладеного між ВАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря»» та ОСОБА_2, остання придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.05.2014 року поділено майно подружжя, вищезазначену квартиру. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку на квартиру (а.с. 10).

20.06.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2Г, кожен окремо надіслали на імя ОСОБА_3 вимоги про виселення з квартири та зняття з реєстрації, яка остання отримала 25.06.2014 року (а.с. 12).

Зазначені обставини не заперечуються відповідачем ОСОБА_3

З наданих відповідачем ОСОБА_3 доказів вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2, зареєстровані ОСОБА_2 з 15.12.2010 року, ОСОБА_1 з 01.04.2014 року, та ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з 25.01.2006 року, що підтверджується довідкою ОСББ «Альянс 2007» (а.с. 65).

25 січня 2006 року між власником вищезазначеної квартири ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_5 сином, ОСОБА_3М невісткою, ОСОБА_4 онукою з іншого боку, укладено договір найму квартири АДРЕСА_2. Відповідно до якого наймодавець зобовязується передати наймачам у постіне користування зазначену квартиру. Найчач зобовязаний використовувати квартиру за призначенням. Дотримуватись правил користування та сплачувати за комунальні послуги. Наймач зберігає право на користування квартирою за відсутністю в ній до 6 місяців. Договір укладено в 4-х примірниках, для сторін, для ЖЕКа, та паспортного столу. (а.с. 127)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 лютого 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30.06.2011 року, по справ за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про захист права та вселення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8,ОСОБА_5 про зняття з реєстраціного обліку та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору найму за участю третьої особи ВАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря»» позов ОСОБА_3 задоволено . Вселено ОСОБА_3 та ії неповнолітню доньку ОСОБА_4 в вищезазначену квартиру. В задоволенні зустрічних позовів відмовлено. Як встановлено судовими рішеннями, чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_5 з квітня 2010 року не проживає з дружиною та донькою в спірній квартирі. Договір найму не розірвано, тому ОСОБА_3 з донькою має право на проживання в ній (а.с. 55-58).

ВАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря»» неодноразово зверталось до суду з позовом до власника та наймачів квартири про визнання недійним договору найму житла та виселення наймачів з квартири, за наслідком розгляду яких, судові рішення приймались не на користь заводу (а.с. 59-64).

Згідно ч.1 ст. 158 ЖК України, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ч.2 ст. 159 ЖК України, жиле приміщення здається наймачеві на визначений строк або без зазначення строку.

Частиною 1 ст. 163 ЖК України визначено, що у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до с.ч. 1-3 ст. 168 ЖК України, укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем.

Дострокове розірвання договору найму жилого приміщення з ініціативи наймодавця можливе лише за згодою наймача.

Договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці.

В силу ст. 169 ЖК України, у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку(квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Статтею 170 ЖК України визначено, що при переході права власності на жилий будинок, (частину, квартиру), в якому знаходиться здане в найом жиле приміщення, до іншої особи договір найму зберігає силу до закінчення зазначеного в ньому строку.

Якщо договір найму укладено без зазначення строку, новий власник будинку (квартири) вправі вимагати його розірвання у випадках і в порядку, передбачених статтею 168 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 821 ЦК України визначено, що договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років.

Частиною 1ст. 822 ЦК України визначено, що у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк.

Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк.

Відповідно до ст. 826 ЦК України, у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

Таким чином, виселення наймача з жилого приміщення моживе лише після закінчення строку дії договору найму житла, якщо його не продовжено або внаслідок розірвання договору найму житла.

Як встановлено відповідач ОСОБА_3 та ії неповнолітня донька Е.О. є наймачами, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками та наймодавцями квартири АДРЕСА_3 вм. Харкові. Договір найму житла укладений на невизначений строк, відповідач разом з донькою постійно проживають в спірній квартирі. Доказів про попередження відповідача про припинення договру найму житла за три місяці та розірвання договору в судовому порядку, позивачами за первісним договром не надано. Доказів того, що наймач не проживає в квартирі понаж шість місцяів без поважних причини, що б надавало підстави вважати його розірваним, суду також не надано. Вимоги про розірвання договору під час розгляду справи не заявлено.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що договір найму житла , укладений між сторонами є чинним, тому вимоги про виселення та визнання осіб такими, що втратили право на проживання, суд вважає неогрунтованими. Вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, також є неогрунтованими, оскільки реєстраційни дії щодо проживання осіб не входить до повноважень суду. На підставі чого відмовляє в задоволенні позовних вимог за первісним позовом в повному обсязі.

Розглядаючи зустрічну позовну заяву, суд проходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. При рогляді вимог суд враховує вищезазначені обставини. Як встановлено, ОСОБА_3 разом з донькою була вселена в квартиру саме як наймач житла за договром, тому визнання за нею та ії донькою право користування квартирою як членом власника житла суд вважає необгрунтованими, тому відмовляє в задоволенні зустрічного позову.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати не розподіляються між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, треті особи Служба у справах дітей Жовтневого району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення та зняття з реєстрації - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи Служба у справах дітей Жовтневого району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Управління Державної міграційної служби України про визнання права на користування квартирою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя -