Справа №568/1000/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого Драновської С.З.

при секретарі Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінантна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу)

встановив:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінантна» звернулося до суду із зазначеним позовом.

В обгрунтування позову посилаються на те, що 19 липня 2013 року між ТДВ «СТ «Домінанта», та ОСОБА_2 укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/6003441, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Volkswagen Т4», державний № НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

27 серпня 2013 року на а/д Київ-Чоп 406 км. 430 м. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Т4», державний № НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1, та транспортного засобу «Peugeot Partner», державний № НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3.

Згідно відомості про ДТП № 9255489 та постанови Радивнлівського районного суду Рівненської області, по справі № 568/1366/13-п від 23.09.2013 року, вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення Відповідачем - ПДР України.

До Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінантна» звернулась потерпіла сторона із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи і надала при цьому усі необхідні документи.

13 листопада 2013 року позивачем на підставі Звіту № 4312 від 19.09.2013 року, було складено страховий акт № 462 ЦВ і відповідно здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі: 29 669 (двадцять дев'ять тисяч шістсот шістдесят дев'ять) грн. 35 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4590 від 20.11.2013 року.

04 березня 2015 року Позивачем за адресою Відповідача була направлена Претензія про відшкодування шкоди №9056/16-Д, але жодної відповіді від ОСОБА_1 не надійшло.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ст. 1191 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування».

Відповідно до ст. 33 та п. 33.1.4. «невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».

Враховуючи наведене, просили позовні вимоги задовольнити і стягнути із ОСОБА_1 на користь ТДВ «СТ Домінантна» 29 669 грн. 35коп. та судові витрати в розмірі 296.69 грн.

В листі №4406/15 від 24.11.2015 року просили справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримували в повному обсязі.

ОСОБА_1 позову не визнавав і пояснив, що 27.08.2013 року їхав автомобілем «Volkswagen», державний № НОМЕР_5 в сторону м.Рівне та відбулося ДТП хоча він вжив всіх заходів щоб такого уникнути. На слідуючий день після ДТП разом із ОСОБА_4 поїхали у філію Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінантна» м.Рівне по вул.Гагаріна і повідомивши про ДТП здав всі документи які вимагали, а саме копію технічного паспорта на автомобіль і страхового полюсу. Після того, жодних претензій чи листів про відшкодування із страхової компанії не отримав.

Адвокат Ногачевський В.В. який представляє інтереси відповідача позову не визнавав і пояснив, що відповідно до підпункту 33.1.4. пункту 33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше 3-х робочих днів з дня настання ДТП письмово надати страховику з яким укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення та відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється і зафіксований правоохоронними органами, а відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності як винна особа. Позивач його визнав добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому, сам факт неповідомлення письмово страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення. Аналогічна позиція викладена у постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16.09.2015 року №6-284 цс 15 і суд вправі відступити від такого висновку лише з одночасним наведенням мотивів.

Заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Ногачевського В.В. який представляє його інтереси, свідка ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи судом встановлено слідуюче: 19 липня 2013 року між ТДВ «СТ «Домінанта», та ОСОБА_2 укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6003441, предметом якого є страхування цивільно- правової відповідальності власника транспортного засобу «Volkswagen Т4», державний № НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_4.

27 серпня 2013 року на а/д Київ - Чоп 406 км. 430 м. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Т4», державний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, та транспортного засобу «Peugeot Partner», державний № НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3.

Згідно постанови Радивилівського районного суду Рівненської області, по справі № 568/1366/13-п від 23.09.2013 року встановлено, що ОСОБА_1 27.08.2013 року на автодорозі Київ Чоп 406 км = 430 м керуючи транспортним засобом «Volkswagen Т4», державний № НОМЕР_1 в порушення п.п.12.1 ПДР України не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожньої обстановки допустив зіткнення з автомобілем «Peugeot Partner», державний № НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3. Відповідач визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 25 (двадцяти п'яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

13 листопада 2013 року позивачем на підставі Звіту № 4312 від 19.09.2013 року, було складено страховий акт № 462 ЦВ і здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі: 29 669 (двадцять дев'ять тисяч шістсот шістдесят дев'ять) грн. 35 коп., ОСОБА_7 ( платіжне доручення № 4590 від 20.11.2013 року).

Факт приїзду разом із відповідачем до філіалу страхової компанії в м.Рівне на вул. Гагаріна і здачу ОСОБА_1 копій технічного паспорта і страхового полісу на слідуючий день після ДТП пояснив свідок ОСОБА_4.

За ст.1191 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування».

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Із змісту ст.60 ЦПК України слідує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до підпункту "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року №3045-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності.

Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Аналіз встановлених в ході розгляду справи обставин та правовідносин, що їх регулюють, дає підстави для відмови в задоволенні позову.

Дана правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду України, від 16.09.2015, № 6-284 цс 15. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України внаслідок застосування норм права викладених у постанові Верховного суду України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції лише з одночасним наведенням відповідних мотивів.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 218 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінантна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі (двадцять дев'ять тисяч шістсот шістдесят дев'ять) гривень 35 копійок, та сплаченого судового збору відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 24.12.2015 року

Суддя: С.З.Драновська