Справа № 522/9398/15-ц
Провадження № 2-п/522/436/15
УХВАЛА

02 грудня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2015 року, посилаючись на те, що він не отримував судову повістку про призначення справи до розгляду, а тому його неявка у судове засідання мала поважні причини. Також зазначив, що у звязку з неналежним сповіщенням, він був позбавлений можливості подати заперечення проти позову ОСОБА_2, а саме те, що а ні він, а ні ОСОБА_3 не чинять позивачу перешкоди у користуванні власністю, а сам позивач проживає в Овідіопольському районі та ніколи не намагався користуватись домоволодінням, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Леваневського, 14-16.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення вищевказаної заяви, та вказав, що обставини, викладені в заяві ОСОБА_1 є неправдивими.

Інші учасники процесу у судове засідання не зявились, по час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку позивача, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2015 року, тому така заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, зобовязано ОСОБА_3, ОСОБА_1 не чинити перешкоди позивачу у володінні та користуванні домоволодінням, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Леваневського, 14-16, вселено позивача у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Леваневського, 14-16, а також стягнуто з відповідачів в рівних частках на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 243, 60 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є дві одночасно наявні умови - поважність причин неявки відповідача у судове засідання та представлення доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. За змістом наведеного правила ці докази повинні мати таке істотне значення для вирішення справи, аби їх врахування мали б змінити рішення суду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 21 жовтня 2015 року не зявився, був сповіщений про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв.

У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом.

До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за закінченням строку зберігання, що свідчить про те, що відповідач до операторів поштового зв'язку не звертався. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків відповідачем, тому суд вважає, що останній про розгляд справи був сповіщений належним чином.

Таким чином, ОСОБА_1 не довів, що він не зявився в судове засідання з поважних причин, а відповідно не довів, що розгляд справи слід було відкласти через його неявку.

Окрім того, під час розгляду заочним рішенням від 21 жовтня 2015 року було вірно встановлено, що ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 328 ЦК України являється власником 23/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Леваневського, 14-16. Вказана обставина також була встановлена рішенням Апеляційного суду Одеської області від 17 вересня 2015 року, що набрало чинності. Однак, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перешкоджають позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, так як позивач не може потрапити до вищевказаного домоволодіння. Під час спроб потрапити до свого майна, відповідачі викликають наряд охоронної фірми «Карабінер», працівники якого перешкоджають потраплянню позивача до свого майна, що підтверджується відповідними талонами-повідомленнями від 12 лютого 2013 року, 07 жовтня 2014 року, 20 листопада 2014 року та 05 травня 2015 року про звернення позивача до правоохоронних органів.

У звязку з вищевикладеним, та на підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319 ЦК України, суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивача про усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження спірним домоволодінням, а також вселення його у спірне домоволодіння.

Тому, стосовно другої частини підстави для перегляду заочного рішення, то суд виходить з того, що відповідачем не наведено та не представлено жодного доказу, що має істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відсутні обидві підстави для задоволення такої заяви, а саме судом не було встановлено, що відповідачі не з'явились в судове засідання з поважних причин та не надали жодного нового доказу, що міг би істотно вплинути на розгляд справи та на рішення суду в цілому.

При цьому суд виходить з принципу недопустимості скасування рішення суду за відсутності достатніх та законних підстав для того, а також з формальних міркувань.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд своєю ухвалою залишає заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 74, 208-210, 228, 231, 232 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.Б. Свячена