Справа № 185/9517/14-ц
Провадження № 2/185/111/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 квітня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Боженко Л.В. при секретарі Заверуха О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Павлоградський завод технологічного обладнання про стягнення заборгованості по заробітній платі, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся через суд з позовом до ТОВ Павлоградський завод технологічного обладнання, в якому просить нарахувати та стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі за час перебування на медичному обстеженні на профзахворювання в Науково дослідному інституті промислової медицини в ОСОБА_2 за 8 днів в період з 11.06.2013 року по 20.06.2013 року в сумі 947 грн. 49 коп., недоплачених страхових виплат, перерахування щомісячної страхової виплати, нарахувати та стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі за час перебування на медичному обстеженні в м. Києві в Інституті медицини праці Національної академії медичних наук України для уточнення наявності патології та її звязку з умовами праці за 6 днів в період з 26.07.2013 року по 03.08.3013 року в сумі 836 грн. 64 коп., стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки належних позивачу виплат середньої заробітної плати за період з 02.06.2014 року по 02.02.2015 року за 8 місяців в сумі 24 773 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він працював електрогазозварювальником на ТОВ Павлоградський завод технологічного обладнання з повним робочим днем та 5-ти добовим робочим тижнем з 2008 року по 02.06.2014року та згідно наказу № 163- к був звільнений за угодою сторін по ст. 36 КЗпП України. За час роботи, починаючи з 11.06.2013 року по 20.06.2013 року він проходив медичне обстеження на профзахворювання в ОСОБА_2 в Науково дослідному інституті промислової медицини, після чого був направлений до м. Київ в Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України, де знаходився на обстеженні з 26.07.2013 року по 03.08.2013 року. Тобто знаходився на медичному обслідуванні 14 робочих днів з врахуванням вихідних. Позивач вважає, що за цей період йому повинні сплатити середній заробіток відповідно до ст. 123 КЗпП України.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилалися на обставини наведені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала, пославшись на обставини наведені в письмовому запереченні і на пояснення надані в судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював електрогазозварювальником 5 розряду на ТОВ Павлоградський завод Технологічного обладнання з 19.06.2008 року по 02.06.2014 року, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.18-20). 02.06.2014 року ОСОБА_1 був звільнений за угодою сторін по ч. 1 ст. 36 КЗпПУ (а.с.31).

Позивач 24.06.2013 року звернувся до відповідача з питання сплати середнього місячного заробітку за період обстеження на профзахворювання за період з 11.06.2013 року по 20.06.2013 року, надав довідку про знаходження в Науково дослідному інституті промислової медицини в ОСОБА_2. Але відповідачем було відмовлено і надана письмова відповідь від 06.08.13р. за №587/22, де вказано про неможливість здійснення такої оплати, оскільки нормами чинного законодавства не передбачене надання матеріального забезпечення застрахованим особам на підставі довідки про проходження обстеження за власної ініціативи.(а.с.56).

Статтею 169 КЗгіП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах зі шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обовязкового медичного огляду осіб віком до 21 року. Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються Міністерством охорони здоровя України за погодженням із Державним комітетом України по нагляду за охороною праці. Аналогічна норма зазначена в сг. 17 Закону У країни Про охорону праці.

Відповідно списку працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам, який затверджений 16.09.2013 року, позивач ОСОБА_5 у 2013 році, пройшов періодичний медичний огляд (а.с. 52). Як витикає з медичної довідки СМСЧ №7 м.Павлоград, виданої 01.11.2013року, ОСОБА_5, працюючи за професією електрогазозварювальника, яка відноситься до робіт із шкід чи небезпечними умовами праці, підпадав під категорію працівників, яких необхідно направляти на обов'язковий попередній (під час прийняття на роботу) і періодичні (протягом трудової діяльності) медичні огляди. За висновком комісії ОСОБА_5 - придатний для роботи за професії елекгрогазозварювальником.(а.с.54)

Після того, як ТОВ Павлоградський завод Технологічного обладнання надійшло повідомлення про наявність професійного захворювання у ОСОБА_5, комісією було проведено розслідування і 23 січня 2014 року складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4. Пунктом 11, вказано акту, зазначено, що захворювання виявлено під час звернення, а не медичного обстеження.(а.с.55).

З консультативного висновку від 20.06.13. за № 345/амб., який видано Головним позаштатним спеціалістом з профпатології Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської облдержадміністрації Обласної клінічної лікарні ім. 1.1. Мечникова, вказується, що пацієнт у ОСОБА_5, направлений до Інституту медицини праці ОСОБА_3 медичних наук (м.Київ) на консультацію з приводу підозри на професійний характер захворювання за наполяганням хворого(а.с.12).

В звязку з наведеним, суд приходить до переконання, що підстав для оплати позивачу середнього заробітку за час перебування на обстежені в Науково-дослідному інституті промислової медицини в м. Кривий Ріг в період з 11.06.2013 року до 20.06.2013 року в сумі 947 грн.49 коп. та в Інституті медицини праці Національної академії медичних наук України в м. Київ в період з 26.07.2013 року по 03.08.3013 року в сумі 836 грн. 64 коп. не має, оскільки захворювання виявлено під час проведення обстеження з власної ініціативи позивача, а не під час направлення підприємством на обстеження.

Стосовно стягнення на користь позивача середнього заробітку у звязку із проходженням медичного обстеження на профзахворювання за весь час затримки заробітної плати по день фактичного розрахунку, а саме з 02.06.2014 року по 02.02.2015 року за 8 місяців в сумі 24 773 грн., в цієї частині позовні вимоги також не належать задоволенню тому, що не можливо бути застосовано до вказаних правовідносин положення ст.117 КЗпП України. Згідно ст.123 КЗпП України кошти, які позивач оспорює, не відносяться до структури заробітної плати. Статтею 94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, і що питання регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України „Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 2 ЗУ „Про оплату праці" встановлено структуру заробітної плати. Тому, середній заробіток не відноситься ні до основної, ні до додаткової заробітної плати.

Також суд відмовляє в задоволенні позовних вимог і в частині стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, у тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в звязку з протиправною поведінкою відносно неї. Враховуючі правомірність дій відповідача, суд вважає, що у позивача не виникло підстав для відшкодування моральної шкоди.

Крім того суд вважає, що позивачем пропущений строк звернення з цім позовом, який встановлений відповідно ст. 233 КЗпП України в три місяця з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Лист відповідача від 06.08.13року за №587/22 про відсутність законних підстав оплати середнього місячного заробітку періоду обстеження на профзахворювання з 11.06.13року по 20.06.13року позивач отримав 07 серпня 2013 року, але звернувся до суду за вирішенням цього спору тільки у 01 жовтня 2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,60,209,212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Павлоградський завод технологічного обладнання про стягнення заборгованості по заробітній платі, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6