Провадження № 2/200/3813/15
У Х В А Л А

26 жовтня 2015 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Державного підприємства "Український державний центр Транспортного сервісу "Ліски", третя особа - Філія Українського державного центру транспортного сервісу "Ліски" на Придніпровській залізниці, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача.

В окремій заяві, наданій суду, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу відповідно до розміру позовних вимог у загальній сумі 234 172,18 грн. В обгрунтування заяви посилається на те, що розмір матеріального збитку, завданої їй в наслідок ДТП, що сталася 27.02.2015 року, за участю автомобіля марки "MAN 18,410" під керуванням працівника Державного підприємства "Український державний центр Транспортного сервісу "Ліски" ОСОБА_2 було пошкоджено належний їй автомобіль "Ford Fiesta", номер державної реєстрації АЕ 3787 НМ, - вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіціенту фізичного зносу становить 233 672,18 грн., розмір заподіяної їй моральної шкоди становить 50 000,00 грн., також підлягають відшкодуванню понесені нею витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 500,00 грн. На даний час вона має інформацію, що з боку відповідача вживаються заходи щодо відчуження майна, що в подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Розглянувши заяву, ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що заява задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається у будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди, не відшкодованої страховою компанією у розмірі 183 672,18 грн., 500 грн. в якості відшкодування за оплату автотоварознавчого дослідження, 50 000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до п.4 роз"яснень Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при вирішенні питання про забезпечення позову слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку з із застосуванням відповідних заходів.

В клопотанні про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту

на майно та грошові кошти, що належать відповідачу відповідно до розміру позовних вимог у загальній сумі 234 172,18 грн.

Разом з цим, позивачем не надано суду підтвердження наявності у відповідача на праві власності будь-якого майна та грошових коштів, і тому, зважаючи на те, що відповідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту саме на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суддя, -

.

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення її позову до Державного підприємства "Український державний центр Транспортного сервісу "Ліски", третя особа - Філія Українського державного центру транспортного сервісу "Ліски" на Придніпровській залізниці, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кудрявцева