Справа № 510/1517/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Арабаджи Л.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову .

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:

Копія паспорту ОСОБА_1 та ОСОБА_2; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_4; копія заяви про прийняття спадщини від 20.06.2015 року; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки; копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.02.2007 року; копія довідки КП БТІ від 21.05.2010 року; копія технічного паспорту на буд. №50 по вул. Весела, у м. Рені; копія заповіту №1035; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 23.12.2014 року помер ОСОБА_4, який був батьком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина, а саме:житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями №50 по вул. Весела в м. Рені Одеської області, який складається в цілому з будинку житлового літ. А, літньої кухні літ. Б, гаражу літ. Д, сараїв літ. В, Г, вбиральні літ. Е, 1-2 огорожі, 4-3 споруди, який розташований на земельній ділянці площею 600 кв. м. Право власності на будинок підтверджується договором про право забудови від13.07.1960 року та витягом про реєстрацію права власності.

Під час життя, ОСОБА_4 залишив заповідальне розпорядження 11.05.2004 року, тому спадкоємство здійснюється за заповітом.

Його спадкоємцем за заповітом є позивач по справі ОСОБА_1 Відповідач по справі є братом позивача, сином спадкодавця.

Заповідальним розпорядженням померлий заповідав позивачу усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-місячній термін, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ст. 1233-1257 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення.

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька, ОСОБА_4 Як виходить з тексту заповіту, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося померлий заповідає ОСОБА_1.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склав заповіт, та заповідав все своє майно позивачу по справі. Позивач прийняв спадщину, та державним нотаріусом ОСОБА_5, було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на нерухоме майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1223, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями №50 по вул. Весела в м. Рені Одеської області, який складається в цілому з будинку житлового літ. А, літньої кухні літ. Б, гаражу літ. Д, сараїв літ. В, Г, вбиральні літ. Е, 1-2 огорожі, 4-3 споруди, який розташований на земельній ділянці площею 600 кв. м, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін