Справа № 454/477/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Поторицької сільської ради, третіх осіб Сокальський районний відділ Львівської регіональної філії державного підприємства "Центру державного земельного кадастру", Управління Держкомзему Сокальського району Львівської області про усунення перешкод у приватизації земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод у приватизації земельної ділянки, в позовній заяві вказала, що відповідно до Свідоцтва про право власності на будівлю, виданого виконавчим комітетом Сокальської районної ОСОБА_5 народних депутатів Львівської області 25.04.1988р. на підставі рішення Сокальського райвиконкому від 21.04.1988р. № 136, ОСОБА_1 є власником житлового будинку №69 по вул. Зеленій в с. Горбків Сокальського району Львівської області. Зазначила, що рішенням 14 сесії 1 скликання Поторицької сільської ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» від 19.12.1996р., ОСОБА_1 передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га. в с. Горбків по вул. Зелена 69, та для ведення особистого селянського господарства площею 0,42 га. Зазначила, що ОСОБА_1 не виготовляла державного акту на земельну ділянку позаяк не мала для цього коштів і вважала, що оскільки вона має вищевказане рішення про передачу їй земельної ділянки у приватну власність, то виготовити ОСОБА_6 вона зможе в будь-який зручний для неї час. В 2012 році ОСОБА_1 почала оформлення документів для приватизації своєї земельної ділянки для обслуговування житлового будинку № 69 по вул. Зелена в с. Горбків Сокальського району Львівської області, під час чого дізналася, що її сусідка суміжний землекористувач ОСОБА_3, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 приватизувала земельну ділянку, як виявилось згодом з порушенням меж земельної ділянки шляхом захоплення частини земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1

Вважає, що ОСОБА_6 акт на імя ОСОБА_3 виданий з порушенням діючого законодавства, що полягає у наступному : на час приватизації відповідачкою її земельної ділянки суміжним землекористувачем була ОСОБА_1, а тому вона як суміжний землекористувач повинна була погоджувати та підписати ОСОБА_6 узгодження меж земельної ділянки відповідачки. Однак, Акт узгодження меж ОСОБА_1 не підписувала, оскільки їй не було відомо чи відповідають розміри та межі земельних ділянок земельно-обліковим документам сільської ради, яких відповідачка не надавала для огляду ОСОБА_1, а від так чий підпис міститься навпроти її прізвища в ОСОБА_6 встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 22.03.2004р., позивачці не відомо. З метою узаконення свого права власності на земельну ділянку ОСОБА_1 звернулася в Сокальський районний центр державного земельного кадастру для виготовлення технічної документації з землеустрою для приватизації земельної ділянки. Під час складання технічного звіту, ОСОБА_1 надано план землекористування її земельної ділянки після ознайомлення з яким та співставлення із проектом забудови земельної ділянки ОСОБА_1 станом на 1985р., виявилося, що земельна ділянка відповідачки накладається на земельну ділянку ОСОБА_1, а тому огорожу встановлено відповідачкою невірно. Згідно із проектом забудови земельної ділянки ОСОБА_1 1985р. межа між її земельною ділянкою та ОСОБА_3 є рівною, а ширина земельної ділянки зі сходу становить 15,70 кв.м., та зі заходу 15,0 кв.м., однак на даний час з плану користування за 2014р., після приватизації земельної ділянки ОСОБА_3, вбачається що ширина земльної ділянки ОСОБА_1 зі сходу становить лише 14,0 м.кв., а зі заходу - 11,45 кв.м., Вказує, що зважаючи на вищенаведене, під час приватизації земельної ділянки ОСОБА_3, невірно встановлено межі, що спричинило захоплення сусідньої земельної ділянки, яка передана під забудову та якою користується ОСОБА_1, з приводу чого під час приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 між останньою та відповідачкою виник спір.

Крім цього, представником позивача було подано додаткове обґрунтування до позовних вимог в якому зазначила, що ході розгляду вказаної справи ОСОБА_3 подала до суду заяву про застосування строків позовної давності, оскільки вважає, що позивачці було відомо про виготовлення нею оспорюваного Державного ОСОБА_6 на землю з листопада 2011 р., позаяк вона особисто в присутності членів комісії Поторицької сільської ради показувала цей акт позивачці. Відтак виникла необхідність надати додаткове обґрунтування позовних вимог. Вважає, що позивачка не мала обєктивної можливості дізнатись про обставини порушення її прав, оскільки акту узгодження меж земельних ділянок не підписувала, від так не могла припустити, що такий, як згодом стало їй відомо, був підписаний іншою особою, що в подальшому призвело до незаконної приватизації земельної ділянки відповідачкою та отримання нею державного акту, з яким позивачка ознайомилась лише 26.01.2015р., про що свідчить відповідь на адвокатський запит № 29-1318-0.1-268/2-15. Просить суд усунути перешкоди у приватизації ОСОБА_1 земельної ділянки наданої для обслуговування житлового будинку № 69 по вул. Зелена в с. Горбків Сокальського району Львівської області шляхом визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на імя ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку № 67 по вул. Зелена в с. Горбків Сокальського району Львівської області та зобовязати Поторицьку сільську раду відновити межі земельних ділянок відповідно до проекту забудови земельної ділянки ОСОБА_1 за 1985р. та земельно - облікових документів.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та додатковому обґрунтуванні до позовної заяви, просять суд позов задоволити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов заперечили та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім цього, відповідач подав до суду заяву про заперечення проти позову в якому зазначила про те, що ОСОБА_1 пропустила строк позовної давності, оскільки про факт приватизації нею земельної ділянки їй стало відомо в 2011р. та додала копію ОСОБА_6 обстеження земельної ділянки від 16.11.2011р. на яку покликається як на доказ, що стверджує про пропуск позовної давності позивачки. Також відповідач ОСОБА_3 зазначила та визнала той факт, що акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 22.03.2004 р. ОСОБА_1 могла не підписувати, оскільки вона жодного документу з приводу спору за межі земельної ділянки раніше також не підписувала.

Представник Поторицької сільської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що самовільного захоплення земельної ділянки ОСОБА_1 не було. Вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що державний акт на імя ОСОБА_3 був складений в трьох екземплярах та обміри земельної ділянки здійснювались на підставі вищезазначеного Державного акту. Крім цього зазначив, що комісія виїжджала та заміряла суміжні земельні ділянки позивача та відповідача на момент отримання ОСОБА_3 державного акту на право приватної власності земельної ділянки.

Аналогічні покази до показів ОСОБА_7 в судовому засіданні надав свідок ОСОБА_8

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку .

Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє і користується своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно змісту ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до виписки із рішення Поторицької сільської ради Львівської області від 19.12.1996 року, ним вирішено передати безкоштовно у приватну власність ОСОБА_1 земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0.25 га. в с. Горбік по вул. Зелена 69, та ведення особистого селянського господарства площею 0.42 га.

Із дослідженого державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА№419536 встановлено, що ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки на території Поторицької сільської ради.

В свою чергу, із дослідженої технічної документації зі складання державного акта на право власності на землю ОСОБА_3 встановлено, що в такій міститься акт встановлення меж земельної ділянки, у якому зазначено суміжних землекористувачів та їх підписи, серед яких зазначено ОСОБА_1

У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

При розробці технічної документації із землеустрою необхідною умовою є узгодження її меж із власниками та користувачами сусідніх земельних ділянок.

Акт узгодження меж є необхідною частиною документації, що передається на розгляд комісії з розгляду питань, пов'язаних із узгодженням документації із землеустрою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 118 ЗК України для приватизації земельної ділянки необхідним є встановлення та узгодження розмірів такої.

Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст.ст. 184, 198 ЗК Українипри кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Згідно із ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010р. №376 (яка набула чинності вже після видачі оскаржених державних актів), закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Згідно з ч.8 ст.8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутност і такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, застосовуючи до вищевказаних правовідносин аналогію закону (Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010р. №376), суд приходить до висновку, що встановлення меж земельних ділянок сторін мало б відбуватися, за участі або принаймні за належного повідомлення про це сторін, як суміжних землекористувачів.

Судом встановлено, що коли проводились заміри та встановлювались межі земельної ділянки, позивача ніхто не викликав, а після проведення замірів невстановлена особа здійснила підпис, який повинна була поставити ОСОБА_1 в акті прийому-передачі межових знаків на зберігання, що є порушенням п.3.12. та п.3.14. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України 18.05.2010 року №376 та зареєстрованої в Міністерством юстиції України за №391/17686.

Сторонами, зокрема відповідачем ОСОБА_3 , не оспорюється той факт, що вона з позивачем ОСОБА_1 не узгоджувала меж їх сумісних ділянок шляхом підписання акту узгодження меж від 22.03.2004 року та що в зазначеному акті не стоїть підпис від імені ОСОБА_1.

Згідно п. 1.10. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), чинної на час виникнення спірних правовідносин, технічна документація при складанні державних актів включає: при складанні державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, що видаються громадянам на земельні ділянки, якими вони користуються: виписку з рішення місцевої ОСОБА_5 народних депутатів про передачу земельної ділянки у власність або надання її у користування; абриси обміру земельної ділянки; план земельної ділянки, складений за результатами обміру; збірний план землевласників і _землекористувачів; відомість обчислення площ; матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами.

Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ч.1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

В ході розгляду справи встановлено, що спірний ОСОБА_6 акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №419536 від 15.02.2007р. складений із порушенням, а саме, що в акті встановлення та узгодження меж земельної ділянки підроблено підпис суміжного землекористувача ОСОБА_1В, що не оспорювався в судовому засіданні відповідачем.

Таким чином позовна вимога про визнання недійсним та скасувати Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №419536 від 15.02.2007р на ім.»я ОСОБА_3 підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, що стосується вимоги позивача щодо зобовязання Поторицької сільської ради відновити межі земельних ділянок відповідно до проекту забудови земельної ділянки ОСОБА_1 за 1985р. та земельно - облікових документів, суд приходить до висновку що в такій слід відмовити, оскільки лише перевіривши та встановивши реальну площу, яка перебуває в користуванні відповідача, що буде здійснено лише при виготовленні нової технічної документації на спірну земельну ділянку у звязку з висновком суду про визнання не дійсним попереднього державного акту виданого на імя ОСОБА_3, можливе встановлення меж земельних ділянок сторін. Від так, дана вимога є передчасною та задоволенню не підлягає.

Крім цього, суд критично ставиться до тверджень відповідача про застосування позовної давності у даній справі, оскільки про порушення своїх прав, а саме видачу відповідачу спірного державного акта на право власності на земельну ділянку позивач дізналася лише 26.01.2015 року, про що свідчить відповідь на Адвокатський запит № 29-1318-0.1-268/2-15р.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Керуючись ст.ст. 10,60,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Усунути перешкоди у приватизації ОСОБА_1 земельної ділянки наданої для обслуговування житлового будинку № 69 по вул.. Зелена в с. Горбків Сокальського району Львівської області шляхом визнання недійсним Державного ОСОБА_6 на право власності на земельну ділянку виданого на імя ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку № 67 по вул. Зелена в с. Горбків Сокальського району Львівської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення, протягом 10 днів з часу отримання копії рішення.

Головуючий: М. Я. Адамович