22-ц/775/1186/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Дзюба М.В.
Суддя-доповідач Принцевська В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді Принцевської В.П.

суддів Попової С.А., Биліни Т.І.

при секретарі Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 5 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виселення та вселення,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив ухвалити рішення про виселення відповідачів зі спірної квартири та вселити його у зазначену квартиру.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 5 листопада 2015 року провадження по даній цивільній справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

З даною ухвалою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд не повно з»ясував обставини справи не звернув увагу на те, що в даному випадку змінилися підстави. Раніше, він звертався з позовом до відповідачів, місце проживання яких було зареєстровано в спірній квартирі, а на теперішній час відповідачі проживають в спірній квартирі без реєстрації. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Він пояснив, що в листопаді 2011 року позовні вимоги, з якими він звертався до суду до тих самих відповідачів з тими самими вимогами, він заявляв посилаючись на вимоги ст.ст. 71, 150, 155, 158 ЖК України. Однак в даному випадку, він звертається з позовними вимогами до відповідачів посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 383, 387, 391, 400 ЦК України, а статті ЖК України в позові вказані помилково.

Відповідачі до суду не з»явилися, повідомлені про час і місце судового засідання судовими повістками та телефонограмами, які зареєстровані в журналі телефонограм за №658 та №659.

Представник відповідачів заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі у разі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку із відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у 2011-2013 роках в провадженні приморського районного суду м. Маріуполя знаходилася цивільна справа № 2-1828/11 за основним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, Олександрійської універсальної товарної біржи про поновлення строку позовної давності, визнання біржових контрактів недійсними, відшкодування моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення з квартири.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 9 квітня 2014 року прийнято відмову ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від позову до ОСОБА_2, ОСОБА_6, Олександрійської універсальної товарної біржи про поновлення строку позовної давності, визнання біржових контрактів недійсними, відшкодування моральної шкоди, а також прийнято відмову від зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення з квартири. Рішення приморського районного суду Донецької області від 17 грудня 2013 року скасовано і провадження по вказаній цивільній справі закрито.

В позовних вимогах ОСОБА_2, які він заявляв до відповідачів у 2011 році вказано: визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, виселити відповідачів з квартири.

В позовних вимогах ОСОБА_2 до відповідачів, які він заявив 3 серпня 2015 року вказано: прошу виселити відповідачів з квартири. Тобто позивач в даному випадку не просить визнавати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою.

Статтею 130 ч. 6 п. 1 ЦПК України передбачено, що на попередньому судовому засіданні якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову.

З матеріалів справи вбачається, що 8 вересня 2015 року судом першої інстанції проведено попереднє судове засідання на якому суд згідно вимог ст. 130 ч.6 п.1 ЦПК України повинен уточнити позовні вимоги.

Позивач звернувся з вказаними позовними вимогами посилаючись на вимоги ст.71 ЖК України, якою передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а також на вимоги ст. 387 ЦК України, якою передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Тобто з вимог позивача незрозуміло, на підставі вимог якого Закону він просить суд виселити відповідачів зі спірної квартири.

Суд першої інстанції під час проведення попереднього судового засідання по даній справі не уточнив вказані позовні вимоги, не з»ясував у позивача на підставі вимог якого Закону він просить суд виселити відповідачів зі спірної квартири.

При вирішенні питання щодо закриття провадження по справі за заявою представника відповідачів на підставі вимог п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд першої інстанції також не уточнив позовні вимоги ОСОБА_2, не з»ясував, на вимоги якого Закону позивач посилався звертаючись до тих самих відповідачів з тими самими вимогами у листопаді 2011 року, а також не з»ясував на підставі вимог якого Закону позивач звертається з вказаними позовними вимогами на теперішній час.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 пояснив апеляційному суду, що в листопаді 2011 року позовні вимоги, з якими він звертався до суду до тих самих відповідачів з тими самими вимогами, він заявляв посилаючись на вимоги ст.ст. 71, 150, 155, 158 ЖК України. Однак в даному випадку, він звертається з позовними вимогами до відповідачів посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 383, 387, 391, 400 ЦК України, а статті ЖК України в позові вказані помилково.

Статтею 311 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Апеляційний суд перевірив доводи позивача, вказані в апеляційній скарзі, та дійшов висновку, що вони є безпідставними, так як суд не уточнив позовні вимоги ОСОБА_2, не з»ясував, на вимоги якого Закону позивач посилався звертаючись до тих самих відповідачів з тими самими вимогами у листопаді 2011 року, а також не з»ясував на підставі вимог якого Закону позивач звертається з вказаними позовними вимогами на теперішній час. Суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що в даному випадку необхідно закрити провадження по справі на підставі вимог п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, так як підстави з яких позивач ОСОБА_2 звертався з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виселення зі спірної квартири у 2011 році відрізняються від підстав з яких ОСОБА_2 звернувся з позовом 3 серпня 2015 року.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 5 листопада 2015 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 311, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 5 листопада 2015 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді