Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Суворовський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1

справу за заявою

ОСОБА_2 , зацікавлена особа ОСОБА_3 про встановлення факту , що має юридичне значення ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Суворовського районного суду міста ОСОБА_1 з заявою в порядку окремого провадження та просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт прийняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини після смерті батька ОСОБА_4, померлого 10 серпня 2003 року.

Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали заяву та просили суд її задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню повністю.

В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2003 року помер батько заявника ОСОБА_4, смерть якого зареєстрована Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1624, від 12 серпня 2003 року .

Згідно з рішенням Ленінського районного суду міста ОСОБА_1 від 04.02.1986 року по справі № 2-132, зареєстрованому в ОМБТІ, кн. 19 доп., реєстр 2623, стор. 51, від 11.07.1986 р., померлому ОСОБА_2 належала 1/5 частка домоволодіння № 8 по 2-му Чапаєвському провулку в місті Одесі.

Відповідно до ст. 529 ЦК України ( 1963 р.), який діяв на час відкриття спадщини, та ст. ст. 1261, 1267 ЦК України ( 2003 р.) спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках є діти померлого.

Відповідно до свідоцтва про народження І-ЖД № 280717 від 19.10.1974 р. вбачається, що батьком заявника є ОСОБА_4

Згідно з свідоцтвом про народження УІ- № 1184452 від 10.07.1964 р., рішенням Ленінського районного суду м. Одеси від 15.07.1995 року зацікавлена особа ОСОБА_3 є донькою померлого ОСОБА_4

Згідно з довідкою СОН мікрорайону «Балтський» № 134 від 24.06.2015 року встановлено, що ОСОБА_4, 24.10.1936 року , проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.06.1986 р. до дня смерті 10.08.2003 року .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підтвердили , що померлий ОСОБА_4 проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з ним знаходився і проживав заявник, який надавав йому матеріальну допомогу , допомагав утримувати будинок та господарські споруди . Син померлого ОСОБА_4

В.Б. поховав батька за свої кошти, після смерті батька продовжував утримував батьківський будинок, робив ремонт будинку та господарських споруд, обробляв земельну ділянку, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняв спадщину.

Статтею 548, 549 ЦК України (1963р.) передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до «Узагальнення Судової палати у цивільних справах апеляційного суду міста Києва від 01 січня 2006 року» зазначено, що положення ст. 549 ЦК України (1963 року) стосовну факту прийняття спадщину застосовуються у випадках якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року.

Відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного Кодексу України (2003 року) п. 5 правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовується також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»- в порядку окремого провадження встановлюються факти проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та факти прийняття спадщини, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року. .

Відповідно до «Узагальнення Судової палати у цивільних справах апеляційного суду міста Києва від 01 січня 2006 року» зазначено, що положення ст. 549 ЦК України (1963 року) стосовну факту прийняття спадщину застосовуються у випадках якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року.

Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 234, 235, 256-258 , 218, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1221,1261, 1270 ЦК України( 2003 р.) , ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963р.) , суд -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт прийняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини після смерті батька ОСОБА_4, померлого 10 серпня 2003 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя