Справа №578/798/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Косар А. І.
Номер провадження 22-ц/788/2288/15 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря сдового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 09 листопада 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 09 листопада 2015 року у задоволенні позові ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Вказує, зокрема, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його позову, так як він з поважних причин попустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини, який сплинув 24 липня 2011 року, оскільки на період подачі такої заяви перебував у Російській Федерації без юридичного оформлення, фактично нелегально на заробітках, а тому звернутися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не мав реальної можливості. Факт його виїзду на роботу до Росії влітку 2011 року, а саме з червня по серпень включно, підтвердили в судовому засіданні свідки, поясненням яких суд не дав належної оцінки.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, яка підтримала скаргу з мотивів, в ній викладених, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

28 серпня 2015 року представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 звернулася до суду з зазначеним позовом до Сіннівської сільської ради Краснопільського району, третя особа - ОСОБА_5, мотивуючи вимоги тим, що мати позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_8 постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1, в домоволодінні, яке належало їй на праві власності. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка рішенням Синнівської сільської ради була передана їй у приватну власність.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла, і після її смерті на зазначене майно відкрилася спадщина.

При житті ОСОБА_8 склала заповіт, яким все своє майно заповідала ОСОБА_5

ОСОБА_4 - син померлої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 досяг пенсійного віку.

Посилаючись на ст. 1241 ЦК України, згідно якої неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б кожному з них при спадкуванні за законом, і непрацездатними дітьми, згідно закону, є чоловіки, які досягли віку 60-ти років, зазначала, що ОСОБА_4, як спадкоємець, який має право на обов'язкову частку у спадщині, разом з матір'ю не проживав, у шестимісячний строк з дня її смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся з поважних причин.

В червні 2011 року йому запропонували поїхати терміново на заробітки для виконання роботи по монтажу опалювального обладнання в приватній будівлі в м. Москва. Оскільки на той час він не працював, в сім'ї відчувалися матеріальні нестатки, він погодився і терміново виїхав на роботу до Російської Федерації. Там він працював без юридичного оформлення та вважав, що з роботою впорається протягом одного місяця, але фактично об'єкт був зданий в серпні 2011 року, і тільки тоді він зміг повернутися додому.

ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, але з'ясувалося, що шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини сплинув 24 липня 2011 року, тобто в той час, коли він перебував на заробітках за межами України.

На підставі ст. 1272 ЦК України, згідно якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, представник позивача просила визначити ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом місяця після набрання рішенням законної сили.

За заявою представника позивача ухвалою суду від 9 листопада 2015 року замінено неналежного відповідача Сіннівську сільську раду на належного відповідача ОСОБА_5 (а.с.59-71).

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів тому, що він не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_8 (а.с.7-8).

Згідно довідки виконавчого комітету Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області №525 від 26 серпня 2015 року, ОСОБА_8 до дня смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: вул. Василівська, 19 в с. Грунівка Краснопільського району і нікого зареєстрованого за постійним місцем проживання за вказаною адресою не мала (а.с.9).

Позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 досяг пенсійного віку, згідно пенсійного посвідчення НОМЕР_1, є пенсіонером (а.с. 5, 10).

Згідно довідки виконавчого комітету Сіннівської сільської ради Краснопільського району №526 від 26 серпня 2015 року, господарчий об'єкт 5-го типу - закинутий об'єкт, що знаходиться по АДРЕСА_1, є власністю померлої ОСОБА_8, яка була зареєстрована за постійним місцем проживання та постійно проживала за вказаною адресою. Земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку приватизована ОСОБА_8 В будинку ніхто не зареєстрований (а.с.11).

3 листопада 2010 року мати позивача ОСОБА_8 склала заповіт на все своє майно на користь ОСОБА_5

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 21 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Сіннівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини визначено ОСОБА_5 строк у один місяць після набрання рішенням суду законної сили на подачу заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини після померлої 24 січня 2011 року ОСОБА_8 (а.с.40).

Згідно повідомлення Краснопільської районної державної нотаріальної контори №1338 від 05 жовтня 2015 року, після померлої ОСОБА_8 заведена спадкова справа №257/2015 від 11 вересня 2015 року на підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_5, яка зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с.36 - 39).

Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.

Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на встановлені судом обставини та вищенаведені норми матеріального і процесуального права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наведені позивачем причини не подання ним заяви до нотаріальної контори у передбачений законом шестимісячний строк з дня смерті матері не можна вважати поважними, тобто такими, які б були підставою для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішення суду узгоджується з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 листа №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Не спростовують висновків суду доводи апеляційної скарги про те, що суд проявив необ'єктивність при розгляді справи за його позовом, оскільки відповідач ОСОБА_5 також пропустила строк для прийняття спадщини за заповітом його матері, не надала суду доказів поважності причин пропуску цього строку, але суд надав їй додатковий строк для прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обґрунтовує позов тим, що він в період шестимісячного строку для прийняття спадщини перебував на заробітках в Росії.

Крім того, що його доводи в цій частині належними доказами не підтверджені, сам позивач підтвердив, що про пропуск ним строку прийняття спадщини йому в 2011 році повідомив нотаріус, і він після цього протягом більше чотирьох років не звертався з даним позовом за захистом свого, як він вважає, порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 28 серпня 2015 року - лише після ухвалення 21 серпня 2015 року Краснопільським районним судом рішення про визначення ОСОБА_5 - спадкоємцю за заповітом додаткового строку для прийняття спадщини.

При розгляді зазначеної справи №578/538/15-ц ОСОБА_4 як третя особа пояснював, що мати вчиняла на його користь заповіт, потім між ними відбулась сварка, він певний час не приходив до неї, і після смерті матері дізнався у сільській раді, що мати склала на користь ОСОБА_5 заповіт, проте до нотаріуса за оформленням спадщини на обов'язкову частку не звертався.

Не довівши належними доказами наявність поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, що завадили подати заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті матері, позивач не надав суду переконливих доказів і тому, що завадило йому протягом 2011-2015 років, після повернення, як він зазначає, з Росії в серпні 2011 року, тобто протягом більше чотирьох років, звернутися з даним позовом до суду.

Таким чином, рішення суду відповідає положенням ч. 3 ст. 212 ЦПК України, згідно якої суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Підстави для задоволення скарги та зміни чи скасування оскаржуваного рішення, яке є законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відсутні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 09 листопада 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -