Справа № 303/7399/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі Маринець Д.М.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0177/08/26-CL від 31 березня 2008 року, із змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 27 червня 2008 року, яка станом на 12 листопада 2014 року становить 250 962,53 грн., з яких:

-прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 855,01 дол.США (13 484,67 грн.),

-поточна сума заборгованості по поверненню кредитних коштів 13 745,70 дол.США (216 788,42 грн.),

-прострочена сума заборгованості за нарахованими процентами 694,94 дол.США (10 960,15 грн.),

-поточна сума заборгованості за нарахованими процентами 138,48 дол.США (3 761,15 грн.),

-пеня з розрахунку 0,2% за простроченим кредитом та процентами 378,42 дол.США (5 968,12 грн.).

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду 10 лютого 2015 року (а.с. 24-26) позов задоволено.

Ухвалою суду першої інстанції від 03 липня 2015 року заочне рішення скасовано. Справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с. 38).

Заявою від 21 серпня 2015 року № 10589/1.2 (а.с. 51-52) позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0177/08/26-CL від 31 березня 2008 року, із змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 27 червня 2008 року, яка станом на 19 серпня 2015 року становить 15 370,47 дол. США та 44 859,17 грн., з яких

-прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 3 354,26 дол.США,

-поточна сума заборгованості по поверненню кредитних коштів 11 246,45 дол.США,

-прострочена сума заборгованості за нарахованими процентами 769,76 дол.США,

-пеня з розрахунку 0,2% за простроченим кредитом та процентами 39 859,17 грн.),

-штраф за порушення п.3.3.7. кредитного договору у розмірі 5 000,00 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року (а.с. 81-83) у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_2 (а.с. 86-98) просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зазначає, що пояснення відповідача не можуть бути належними та допустимими доказами по даній справі.

Вказує на те, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що позивач не повідомив відповідача про зміну рахунків для погашення кредиту у звязку з початком процедури ліквідації, однак не врахував при цьому, що відповідачем не доведено факту неотримання ним інформації про нові реквізити банку для погашення кредиту, а також те, що відповідач вживав заходи щодо зясування нових реквізитів банку для погашення кредиту в період його прострочення.

Крім того, початок процедури ліквідації, зміна реквізитів та закриття відділень у банку у Закарпатській області відбувалися не одночасно: рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» було прийнято 13 червня 2014 року, а відділення № 3600 «Ужгородська дирекція» у повній мірі функціонувало на території Закарпатської області та приймало платежі для погашення кредитних коштів від позичальників банку до початку

вересня 2014 року, однак відповідач припинив виконувати свої зобовязання по поверненню кредиту з червня 2014 року, а часткове погашення ним заборгованості вже після виникнення прострочення свідчить лише про неналежне виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором та порушення ним його умов.

Також суд першої інстанції не надав належної оцінки кредитному договору та розрахунку заборгованості, не дослідив дотримання відповідачем умов кредитного договору, а висновок суду про недоведеність розміру заборгованості позичальника за кредитним договором ґрунтується на припущеннях.

Вказує на те, що неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мали значення для справи, підтверджується також тим, що суд не дослідив та не зясував, що позивач отримав безумовне право на дострокове стягнення кредитної заборгованості з урахуванням вимог п.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.2 ст.1048 ЦК України вже в липні 2014 року, оскільки відповідач припинив виконувати свої зобовязання за кредитним договором, зокрема, сплачувати відсотки за його користування з червня 2014 року.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України справу розглянуто за відсутності позивача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 137).

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно приписів ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України одним із принципів цивільного судочинства є добросовісність, розумність та справедливість.

Судом встановлено, що 31 березня 2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_1Ф був укладений кредитний договір № 0177/08/26-CL (далі кредитний договір), за умовами якого банк відкрив останньому відкличну поновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 12 000,00 дол.США, на строк до 30 березня 2018 року зі сплатою за користування кредитом 13 % річних (а.с. 3-4).

Згідно п.2.3 кредитного договору повернення кредитних коштів здійснюється шляхом сплати позичальником коштів на відкритий йому позичковий рахунок № 1722 в Ужгородській філії АКБ «Форум».

Відповідно до п.7.6 кредитного договору усі повідомлення Сторін цього Договору здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм, чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом. Повідомлення є обов'язковим і здійсненим належним чином при направленні його рекомендованим листом за адресами Сторін, вказаними у цьому Договорі.

27 червня 2008 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору, згідно з якою в іншій редакції були викладені окремі пункти кредитного договору, а саме:

«1.1. Банк відкриває позичальнику відкличну поновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 30 000,00 дол.США, за рахунок збільшення кредитного ліміту на 18 000,00 дол.США, з моменту підписання даної угоди та виконання всіх умов договору та видачі коштів»,

«1.3. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14 % річних» (а.с. 5).

Разом із запереченнями на апеляційну скаргу відповідач надав копію додаткового договору № 3 від 26 грудня 2013 року до кредитного договору, з якого вбачається, що сторони домовилися провести реструктуризацію кредитної заборгованості та повернути частину основної кредитної заборгованості в сумі 1 855,07 дол.США, що підлягала сплаті в період з травня 2013 року по листопад 2013 року з розрахунку обліку простроченої заборгованості на рахунок строкової заборгованості за кредитом.

Було викладено в іншій редакції п.1.1. кредитного договору: «Банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 16 231,07 дол.США».

Також були внесені зміни у п.п. 2.3., 2.6. кредитного договору, зокрема, зазначено, що позичальник здійснює повернення основної заборгованості по кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з січня 2014 року в сумі не менше, ніж сума, зазначена в додатку № 3 до договору, який є його невідємною частиною, та змінені рахунки для погашення кредиту та процентів.

Як вбачається з матеріалів справи 16 червня 2014 року було розпочато ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3А.(а.с. 8-9).

При цьому, як зазначає апелянт, відповідно до листа НБУ від 03 вересня 2014 року №41-114/48876 «Щодо внесення записів до Державного реєстру записів до Державного реєстру банків» було внесено запис про виключення з Державного реєстру банків. Зокрема, відділення № 3600 «Ужгородське відділення», яке до цього часу в повній мірі функціонувало на території Закарпатської області (а.с. 89).

Колегія суддів вважає, що внаслідок вказаної обставини позичальник втратив можливість погашати кредит на рахунок № 1722 у відділенні Ужгородська дирекція ПАТ «Банк Форум». Вказана обставина узгоджується з наданим банком розрахунком заборгованості, з якого, зокрема вбачається, що лише починаючи з червня 2014 року, тобто з часу початку процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум», у відповідача почала виникати заборгованість по кредитному договору і це встановлено судом першої інстанції та зазначено в мотивувальній частині рішення. Також у відповідача станом на червень 2014 року була відсутня заборгованість щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами (а.с. 53-54).

Матеріали справи не містять доказів повідомлення кредитором боржника, відразу після закриття Ужгородського відділення ПАТ «Банк Форум», про новий рахунок для погашення заборгованості рекомендованим листом, як це передбачено п.7.6 Кредитного договору. Твердження банку про те, що порядок погашення кредиту та відповідні рахунки були опубліковані на їхньому офіційному сайті не беруться до уваги, так як це не узгоджується з п.7.6 Кредитного договору.

Внаслідок цього виникла ситуація, в якій боржник був не в змозі виконувати свої зобовязання по кредитному договору щодо сплати чергових платежів внаслідок не вчинення кредитором певних дій, що підпадає під ознаки прострочення кредитора (ч.1 ст.613 ЦК України).

Згідно ж ч.4 ст.613 ЦК України боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Також прострочення кредитора свідчить про відсутність вини боржника у невиконанні ним зобовязання, що в свою чергу унеможливлює нарахування пені.

Доводи позивача про те, що відповідач не вживав заходів для зясування нових реквізитів для погашення кредиту та про те, що відповідачем не доведено факту неотримання ним інформації про нові реквізити банку для погашення кредиту, спростовуються запитом відповідача від 16 липня 2015 року та листом позивача на цей запит (а.с.67).

З приводу стягнення судом штрафу в розмірі 5000 грн. колегія суддів констатує наступне.

Так, п.3.3.7 кредитного договору передбачено, що протягом дії цього договору позичальник зобов'язаний страхувати предмет застави на користь Банку. У разі порушення даного обов'язку позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5 000,00 грн.

Тобто, умовами кредитного договору не передбачено конкретного строку виконання позичальником свого обов'язку щодо страхування предмета застави, вказаний обов'язок позичальник може вчинити протягом всього строку дії кредитного договору.

За таких обставин, зважаючи на відсутність конкретних строків виконання позичальником обов'язку щодо страхування предмета застави, відсутність жодних доказів настання якихось негативних наслідків для банку (зокрема щодо знецінення чи знищення предмета застави), та виходячи з принципу добросовісності, розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що в задоволенні вимоги банку про стягнення штрафу також слід відмовити.

Доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6