У х в а л а

іменем україни

15 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_2, про визнання дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кам'янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області Смаги Олександри Богданівни щодо накладення арешту на його грошові кошти, що містяться на рахунках в установах банків незаконними, за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_2, звернувся до суду зі скаргою про визнання дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кам'янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області Смаги О.Б. щодо накладення арешту на його грошові кошти, що містяться на рахунках в установах банків незаконними.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 лютого 2015 року, у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_2, про визнання дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кам'янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області Смаги О.Б. щодо накладення арешту на його грошові кошти, що містяться на рахунках в установах банків незаконними, відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, просить скасувати ухвалені судові рішення та постановити нову ухвалу про відкриття провадження, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна з таких підстав.

Судами встановлено, що 19 грудня 2003 року Жидачівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі ј частки від заробітку, але не менше Ѕ частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, на дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

03 листопада 2014 року державним виконавцем Богданівського відділу державної виконавчої служби Кам'янка-Бузького районного управління юстиції Смагою О.Б. винесено постанову про накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках в установах банків.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року позивачу відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі з посиланням на ст. 383 ЦПК України, тобто з тих підстав, що розгляд вказаних вимог підлягає в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Така скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. ч. 1, 2 ст. 384 ЦПК України).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, не надав належної оцінки тому, що скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо постанови від 03 листопада 2014 року, яка винесена на підставі виконавчого листа, виданого Жидачівським районним судом Львівської області від 19 грудня 2003 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів. З огляду на норми ЦПК України розгляд таких справ має відбуватися за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, суди, вирішуючи справу, не визначилися з характером спірних правовідносин, що виникли між сторонами, належним чином не перевірили, в якому порядку повинен розглядатися спір судом, та дійшли передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, залишивши поза увагою ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року, якою скаржнику вже було відмовлено у відкритті провадження у справі за його скаргою з посиланням на ст. 383 ЦПК України.

На підставі вказаного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій не можуть бути визнані законними і обґрунтованими, а тому відповідно до ст. 342 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, задовольнити частково.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 лютого 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

І.К. Парінова

О.В. Ступак