Справа № 428/4882/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі :

головуючого судді- Александрової Н.В.,

при секретарі- Голуб Т.М.,

за участю відповідача- Григоренко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14 вересня 2001 року вона перебуває з відповідачем ОСОБА_2 в шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 565. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з нею та перебувають на її утриманні. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Шлюб розпався у звязку з психологічною несумісністю, подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливо.

Позивач ОСОБА_1 про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, надала заяву, згідно якої просить розглядати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_1, посилаючись на те, що він бажає відновити з позивачем сімю, але протягом наданого ним судом шестимісячного строку для примирення вони з позивачем не примирились.

З сумісною заявою в порядку ст. 109 СК України про добровільне розірвання шлюбу подружжя не зверталося.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції 14 вересня 2001 року, від шлюбу мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, однак родина фактично розпалась, шлюб існує формально, так як сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, припинили подружні відносини. Згідно заяви ОСОБА_1 від 19.03.2015 року, адресованої суду, вона вже тривалий час мешкає з іншим чоловіком як чоловік та дружина без укладення шлюбу, з яким бажає укласти шлюб, та від якого вагітна.

Правовідносини сторін регулюються статтями 104,105, 110-112 Сімейного кодексу України.

Розглядаючи вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Вимоги про розірвання шлюбу можуть бути предявлені одним із подружжя.

Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

ОСОБА_1 скористалась даним правом та звернулася до суду з вказаними вимогами, і наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а ОСОБА_1 не має наміру зберегти шлюб з ОСОБА_2

Приймаючи до уваги, що судом згідно ухвали від 26.08.2014 року за клопотанням відповідача надавався сторонам строк на примирення, але відсутність наміру ОСОБА_1 на примирення, а також те, що вона в даний час вагітна, та бажає укласти шлюб з батьком її майбутньої дитини, що унеможливлює сумісне проживання та ведення сумісного господарства, тому суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно наданої суду копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, а вимог щодо зміни прізвища на дошлюбне позивачем ОСОБА_1 не заявлено, у звязку з чим прізвище зміні не підлягає.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що сімя фактично розпалась, позивач наполягає на розірванні шлюбу, її подальше сумісне життя з відповідачем неможливо, а збереження шлюбу заперечує її інтересам, малолітні діти залишаються мешкати разом з позивачем, але дані обставини не перешкоджають відповідачу визначити місце проживання дітей шляхом подання позову до суду, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст. ст. 56, 110, 112 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 14 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, актовий запис № 565, між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Нестеренко) та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Александрова