Справа № 354/606/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1344/2015
Головуючий у 1 інстанції Гребик Л. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.,

суддів Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представників: Верховинської районної державної адміністрації Сакунової С.П.; Верховинської центральної районної лікарні Ілюка М.Д. та Федюк В.Д.; позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Верховинської районної державної адміністрацїї, Верховинської центральної районної лікарні, Верховинської районної ради, третя особа на стороні відповідача: Департамент охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження про оголошення догани ; скасування розпорядження та наказу про звільнення з посади; поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційними скаргами представників Верховинської районної державної адміністрації та Верховинської центральної районної лікарні на рішення Яремчанського міського суду від 07 травня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся в суд із указаним позовом і зазначав, що з 15 липня 2005 року працював головним лікарем Верховинської центральної районної лікарні, а з 20 квітня 2012 року з ним укладено трудовий договір (контракт) терміном на п'ять років. Відповідно до розпорядження Верховинської райдержадміністрації № 182-к від 17.07.2014 року на підставі подання прокуратури Верховинського району від 18.04.2014 року № 740 вих-14 «Про усунення порушення законодавства України при управлінні об'єктами державної та комунальної власності, в тому числі при передачі їх в оренду» та відповідно до акту проведення службового розслідування від 17.07.2014 року йому оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків. Вважав, що при винесенні догани грубо порушено чинне законодавство, оскільки головний лікар центральної районної лікарні не уповноважений здійснювати управління об'єктами комунальної власності. Майно Верховинського молокозаводу на баланс Верховинської ЦРЛ у встановленому законом порядку не передавалося. Із розпоряджень Верховинської районної державної адміністрації від 03 червня 2005 року №200,26 вересня 2005 року №358 вбачається, що обладнання Верховинського цеху молокозаводу перебувало в користуванні підприємця ОСОБА_8, якому для забезпечення відновлення роботи обладнання цеху та налагодження переробки молока виділялись з місцевого бюджету кошти. Розпорядженням Верховинської районної державної адміністрації від 09 лютого 2006 року №53 «Про Верховинський цех молокозаводу» Управлінню агропромислового розвитку районної державної адміністрації доручено створити комісію з інвентаризації обладнання цеху Верховинського молокозаводу та одночасно затверджено склад цієї комісії. Цим розпорядженням доручено Управлінню агропромислового розвитку звернутися з клопотанням до сесії районної ради щодо передачі молокопереробного обладнання Верховинського цеху молокозаводу на баланс центральної районної лікарні. На виконання вищевказаного розпорядження, комісією 12 квітня 2006 року проведено інвентаризацію майна та складено «Акт приймання та інвентаризації майна, інвентар'я та обладнання на Верховинському молокопереробному пункті». Разом з тим, приймання-передача основних засобів є господарською операцією і тому підлягає належному оформленню первинними документами. Згідно з п. 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України. Відповідно, акт приймання-передачі повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені п. 2.4 Положення № 88, в іншому випадку, акт не відповідає нормам законодавства. В акті від 12.04.2006 року відсутні будь-які відомості про приймання - передачу матеріальних цінностей, підписи відповідальних осіб про прийняття або передачу основних засобів та інвентар'я, вартісний вираз операції та інші відомості, передбачені типовою формою акту прийняття-передачі, фактично це є акт інвентаризації майна, а не приймання - передачі. Рішення Верховинської районної ради від 10 травня 2006 року у частині передачі майна на зберігання Верховинській ЦРЛ залишилося не реалізованим, оскільки фактично після його прийняття майно не передавалося та відповідний акт прийому - передачі не складався. Майно молокозаводу фактично залишилося у користуванні підприємця ОСОБА_8, який у травні 2006 року приступив до переробки молока, у зв'язку із чим обладнання не могло бути передано на збереження Верховинській ЦРЛ. Тому, позивач вважає, що будь-які звинувачення його у не взятті майна на баланс центральної районної лікарні та не визначенні матеріально відповідальної особи є необгрунтованими та безпідставними, у зв'язку з чим підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності немає.

Розпорядженням Верховинської районної державної адміністрації №187-к від 18.07 2014 року та наказом Верховинської ЦРЛ № 64 від 18.07.2014 року його звільнено із посади головного лікаря за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Своє звільнення з роботи позивач вважав незаконним, посилаючись на те, що після оголошення догани він не вчиняв порушень трудової дисципліни і таке звільнення мало місце з допущенням порушення вимог трудового законодавства, так як не було попередньої згоди профспілкового комітету Верховинської ЦРЛ на звільнення його з роботи та з порушенням вимог ч.3 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», оскільки він є депутатом Верховинської районної ради і про розірвання трудового договору не було повідомлено не менш ніж за 15 днів відповідну місцеву раду. Просить визнати незаконними та скасувати розпорядження Верховинської районної державної адміністрації №182-к від 17.07.20014року про оголошення йому догани, розпорядження № 187-к від 18.07.2014 року Верховинської районної державної адміністрації, наказ № 64 від 18.07.2014 року Верховинської ЦРЛ, поновити його на роботі на посаді головного лікаря Верховинської ЦРЛ з 18 липня 2014 року та стягнути з Верховинської районної державної адміністрації на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Яремчанського міського суду від 07 травня 2015 року позов задоволено частково. Скасовано розпорядження № 187-к від 18.07.2014 року Верховинської районної державної адміністрації та наказ № 64 від 18.07.2014 року Верховинської центральної районної лікарні про звільнення з роботи головного лікаря Верховинської центральної районної лікарні ОСОБА_6 за п.3ст.40 КЗпП України та припинення дії контракту.

Поновлено ОСОБА_6 на роботі на посаді головного лікаря Верховинської центральної районної лікарні з 18 липня 2014 року.

Стягнуто з Верховинської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 83611,84 грн.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Верховинської районної державної адміністрації в дохід держави 836 грн. судового збору.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційних скаргах представників Верховинської районної державної адміністрації та Верховинської центральної районної лікарні ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалив незаконне рішення. На думку апелянтів, суд не врахував, що позивач допускав недоліки в роботі, тому в законному порядку звільнений з роботи за п.3ст.40 КЗпП України та припинено дії укладеного з ним контракту.

ОСОБА_6 рішення суду не оскаржує.

У судовому засіданні представники Верховинської районної державної адміністрації та Верховинської центральної районної лікарні підтримали доводи апеляційних скарг, просять задовольнити ці скарги.

Представник ОСОБА_6 доводи апеляційних скарг не визнав, вважає їх безпідставними, а оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних скарг з таких підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що після оголошення позивачу 17 липня 2014 року догани за неналежне виконання службових обов'язків, відповідачем не подано доказів, який саме проступок на роботі, вчинив позивач після оголошення догани, за який він був звільнений з роботи за ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи..

Судом установлено, що ОСОБА_6 за трудовим договором (контракт) від 20 квітня 2012 року терміном на п'ять років укладеним з Верховинською районною державною адміністрацією працював на посаді головного лікаря Верховинської центральної районної лікарні.

У зв'язку з неналежне виконання службових обов'язків та оголошенням 17 липня 2014 року позивачу догани, розпорядження № 187-к від 18.07.2014 року голови Верховинської районної державної адміністрації головного лікаря Верховинської центральної районної лікарні ОСОБА_6 звільнено з роботи за п.3ст.40 КЗпП України та припинено дію контракту за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Виходячи з цього, при звільненні працівника з підстав, передбачених даною нормою закону, установа повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов'язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 1471, 148, 149 КЗпП правила й порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Судом встановлено, що в копії розпорядження № 187-к від 18.07.2014 року Верховинської районної державної адміністрації про звільнення з роботи головного лікаря Верховинської центральної районної лікарні ОСОБА_6 за п.3ст.40 КЗпП України та припинення дії контракту за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, не зазначено представником Верховинської районної державної адміністрації, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив позивач після застосування до нього 17 липня 2014 року дисциплінарного стягнення - оголошення догани за неналежне виконання службових обов'язків.

У даному випадку, голова Верховинської районної державної адміністрації зіллявся на подання прокуратури Верховинського району «Про усунення порушень вимог законів України», «Основ законодавства України про охорону здоров'я», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про лікарські засоби»Які судом обгрунтова не прийняті до уваги, обмежився лише загальним посиланням на систематичне невиконання без поважних причин ОСОБА_6 посадових обов'язків та при застосуванні такого крайнього заходу як звільнення не врахував положення ч. 3 ст. 149 КЗпП України, згідно з яким при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційних скарг не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги представників Верховинської районної державної адміністрації та Верховинської центральної районної лікарні відхилити. Рішення Яремчанського міського суду від 07 травня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

Р.Й.Матківський