Справа № 308/8631/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 Ужгородська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача Оноківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив наступне.

Між позивачкою - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 25.07.1981 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № 381394, виданим 25.07.1981 року Порошківською сільською радою Перечинського району. Після укладення шлюбу їй було присвоєне прізвище ОСОБА_4.

ОСОБА_4 помер 22.01.2015 року. про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 185688, видане 23.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області.

Під час перебування у шлюбі її чоловік ОСОБА_4 отримав на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,05 га на території Оноківської сільської ради, садівничне товариство «Янтарь», з призначенням для ведення садівництва. Вказана обставина підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025229, виданим 13.10.1995 року Оноківською сільскою радою.

Проте, державним нотаріусом було фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,05 га з огляду на те, що заявниця не подала нотаріусу оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025229, який було втрачено, і тому позивачкою було розміщено в газеті «Закарпатські оголошення» № 20 від 28.05.2015 року обяву про визнання недійсним втраченого державного акту та звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку внаслідок спадкування.

За ухвалою від 15.09.2015 року судом було за клопотанням позивача замінено відповідача ОСОБА_2 Ужгородську державну нотаріальну контору на належного відповідача - Оноківську сільську раду Ужгородського району Закарпатської області, та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 Ужгородську державну нотаріальну контору та витребувано у останньої копії відповідної спадкової справи відкритої щодо ОСОБА_4, який помер 22 січня 2015 року.

Позивач у судове засідання не прибув, не зважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином, проте надав заяву про можливість розгляду справи без його участі.

Представник відповідача Оноківської сільської ради також в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином.

Від третьої особи повідомлення про участь у справі до суду не надходило, тому у відповідності до ч. 3 ст. 36 ЦПК України суд розглядає справи без неї.

Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 січня 2015 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23 січня 2015 року відділом державної актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області серії І-ФМ № 185688.

За ухвалою від 15.09.2015 року судом було витребувано у ОСОБА_2 Ужгородської державної нотаріальної контори копії документів відповідної спадкової справи відкритої щодо ОСОБА_4, який помер 22 січня 2015 року.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи спадкоємцем майна ОСОБА_4, 1959 року нрародження, який помер 22 січня 2015 року є його држина: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як син померлого ОСОБА_5, який за заявою від 22.01.2015 року відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

22.01.2015 року ОСОБА_1 подала до ОСОБА_2 Ужгородської нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за померлим чоловіком ОСОБА_4, яка складалася з наступного:

●1/3 частини квартири, що знаходиться в м. Ужгороді, вул. В. Гуци, 10/30;

●Автомашини марки ВАЗ 21101, рік випуску заводом 2006, кузов Y6L2110106L0045007XTA0439, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого ВРЕВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області 11 червня 2013 року.

Відповідно до заяви були видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1 на вищеаззначене спадкове майно.

Як вбачається з наданого суду державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗК № 025229, ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку, яка розташована на території Оноківської сільської ради, садівниче товариство «Янтарь» для ведення садівництва площею 0,05 га.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Як вбачається із заяви від 22.01.2015 року син померлого ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивачем було отримано відповідь на усне звернення від нотаріуса ОСОБА_2 Ужгородської нотаріальної контори ОСОБА_6, в якому вказано, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку пл. 0,05 га, яка знаходиться на території Оноківської сільської ради, Ужгородського району, необхідно подати документ, який підтверджує належність вказаної вище земельної ділянки ОСОБА_4.

Судом встановлено те, що позивачами було втрачено державний акт на земельну ділянку серії ІІ-ЗК № 025229, виданий 13.10.1995 року Оноківською сільською радою, яка належала померлому ОСОБА_4 на праві приватної власності, що підтверджується поданим позивачкою оголошенням в газету «Закарпатські оголошення» про те, що вважати недійсним втрачений державний акт серія ЗК № 025229, від 13.10.1995 р.

Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке

згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З урахуванням всіх обставин справи, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачем доведені ті обставини які викладені в позові, а отже ОСОБА_1 як спадкоємець за законом має право на майно померлого ОСОБА_4, інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині не має, приймаючи до уваги, що відповідно до діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, через відсутність правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку, іншого порядку визнати за ним право власності на спадкове майно законодавством не передбачено, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, що розташована за на території Оноківської сільської ради Закарпатської області, садівниче товариство «Янтарь», для ведення садівництва, площею 0,05га.

Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід покласти на позивача, оскільки поз ов відповідачем не оспорювався.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1221, 1233, 1261, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_2) право власності на земельну ділянку площею 0,05 га для ведення садівництва, яка розташована на території Оноківської сільської ради Закарпатської області, садівниче товариство «Янтарь».

Витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7