Справа № 510/1707/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2015 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-при секретарі Фурсовой А.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача Лиманської сільської ради позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву.

Позивач на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася із відповідними вимогами та просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, зазначивши, що за життя її чоловіка ОСОБА_2 належало:

-житловий будинок із надвірними спорудами № 27, розташований по вул. Піонерська в с. Лиманське Ренійсього району Одеської області, на підставі рішення суду від 28.04.2010 р.

-земельна ділянка загальною площею 0,0159 га. (кадастровий номер: :02:001:0185), розташована за адресом: Одеська область, Ренійський район, с. Лиманське, вул. Піонерська, 27, виділена для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 756902 від 17.05.2012 р.

-земельна ділянка загальною площею 3,90 га. (із кадастровим номером: :01:002:0391), яка розташована на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області масив №3, ділянка №25, виділена для ведення товарого сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 117490 від 26.06.2009 р.

-земельна ділянка загальною площею 0,2500 га. (кадастровий номер: :02:001:0184), розташована за адресом: Одеська область, Ренійський район, с. Лиманське, вул. Піонерська, 27, виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 756903 від 17.05.2012 р.

На випадок смерті ОСОБА_2 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 29.06.2014 р. - помер. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1, родинні відносини між ними підверджуються свідцтвом про шлюб серії І-ЖД № 005155, яка у відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця, (як спадкоємець за законом) звернулася до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підверджується заявою про прийняття спадщини від 05.09.2014 р., реєстр № 93. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки, про що 24.06.2015р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову. Після смерті ОСОБА_2 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину, що залишилася після померлого ОСОБА_2 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає, представник Лиманської сільської ради не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом (ст. 1261 ЦК України). Вона у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою, що її прийняла. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_2 не було оформлено належним чином право власності на вказаний житловий будинок, також відсутні оригінали державних актів на право власності на вищевказані земельні ділянки, про що нотаріусом винесено вмотивовану постанову від 24.06.2015р. у звязку із чим в даний час позивач вимушена звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України, одним із шляхів захисту прав громадян на землю є визнання прав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на вищевказний житловий будинок та земельні ділянки, з підстав прийняття спадщини за законом, однак, з незалежних від неї причин вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказані обєкти спадкового майна, у звязку із чим була вимушена звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 126, 152 ЗК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на :

-житловий будинок із надвірними спорудами (окрім самочинно побудованих) № 27, розташований по вул. Піонерська в с. Лиманське Ренійсього району Одеської області.

-земельну ділянку загальною площею 0,0159 га. (кадастровий номер: :02:001:0185), розташовану за адресом: Одеська область, Ренійський район, с. Лиманське, вул. Піонерська, 27, виділену для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 756902 від 17.05.2012 р.

-земельну ділянку загальною площею 3,90 га. (із кадастровим номером: :01:002:0391), розташовану на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області масив №3, ділянка №25, виділену для ведення товарого сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 117490 від 26.06.2009 р.

-земельну ділянку загальною площею 0,2500 га. (кадастровий номер: :02:001:0184), розташовану за адресом: Одеська область, Ренійський район, с. Лиманське, вул. Піонерська, 27, виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 756903 від 17.05.2012 р.

що належали ОСОБА_2, померлому 29.06.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник