Справа № 373/3133/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Колодко Л.В.

при секретарі Тітровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась з названою заявою в суд і просила накласти арешт на будинок, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, розташованого за адресою: вулиця Соснівська, 30, село Стовпяги, Переяслав-Хмельницький район, Київська область.

Посилається на те, що вона, її чоловік та мати ОСОБА_2 домовились, що мати придбає земельну ділянку за свої кошти, а вона та її чоловік будуватимуть будинок, враховуючи, що її чоловік самостійно, без залучення будівельників може виконувати будівельні роботи.

Право власності на земельну ділянку, на будинок, розташованих за вищевказаною адресою оформлена на матір ОСОБА_2, яка проживає в зазначеному будинку.

Їй стало відомо зі слів матері та обяви від 14.12.2015 року за №234418280 про те, що будинок продається. Вона з чоловіком прийняли рішення готувати позов до суду про визнання права власності на 1/2 частину будинку. Але в звязку з тим, що будинок знаходиться у продажі (вартість 58000 доларів США) є вірогідність того, що якщо не вжити заходів забезпечення, то це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заслухавши заявника, дослідивши свідоцтво про народження ОСОБА_3, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №613181 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,2500 га, виданого на імя ОСОБА_2, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №613182 для особистого селянського господарства площею 0,2665 га, виданого на імя ОСОБА_2, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, до подання позовної заяви, просить в забезпечення позову накласти арешт на будинок, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, розташованого за адресою: вулиця Соснівська, 30, село Стовпяги, Переяслав-Хмельницький район, Київська область. Зазначений будинок розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,2500 га та земельній ділянці для особистого селянського господарства площею 0,2665 га, що також належать ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч.2 ст. 151 ЦПК України У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В силу ч.4 ст. 151 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Заявником ОСОБА_1 не надано доказів, що підтверджують те, що вона є субєктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Заявник не надала доказів на підтвердження, що між сторонами виник спір.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов, або повязанні з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Пунктом 7 зазначеної Постанови передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову до подання його, заявником не зазначено в забезпечення якого позову слід накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2

Зважаючи на вищевикладені обставини, заява ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову» ст.ст. 151, 152, 153, 209 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.В. Колодко