Справа № 466/6379/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді: Глинської Д.Б.

при секретарі: Чичерській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

у с т а н о в и в:

14 серпня 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача в якому просили ухвали рішення про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 19.10.2014р. померла гр. ОСОБА_4 Після смерті гр. ОСОБА_4 залишилась квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка належала померлій на праві приватної власності. Перед смертю, гр. ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно з яким заповіла все своє майно позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках по 1/2 частці кожному.

З метою прийняття спадщини, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, звернулись до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із відповідною заявою з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Проте, приватним нотаріусом ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що свідоцтво про право власності на вищезгадану квартиру, не було зареєстровано у встановленому законом порядку, тобто відсутній документ про реєстрацію права власності на вищевказану квартиру.

Відсутність документів не дає можливості належним чином вступити в права спадкоємців, оформити право власності на квартиру, в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном В звязку з вищенаведеним вони змушені звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволенні позову не заперечила, просила позов задовольнити.

Третя особа в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву суду подано не було.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представників третіх осіб на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 19.10.2014р. померла гр. ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.10.2014р. серія І-СГ № 367685.

15 жовтня 2014 року гр. ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно з яким заповіла все своє майно позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках по 1/2 частці кожній.

Після смерті гр. ОСОБА_4 залишилась квартира загальною площею 36,90 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка належала померлій на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на вищевказану квартиру від 20.03.2007р.

Після смерті спадкодавця, з метою прийняття спадщини, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, звернулись до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із відповідною заявою з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно.

Проте, приватним нотаріусом ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що свідоцтво про право власності на вищезгадану квартиру, яке позивачами було подано нотаріусу, не було зареєстровано у встановленому законом порядку, тобто відсутній документ про реєстрацію права власності на вищевказану квартиру.

Вищевказаний факт підтверджується листами нотаріуса від 07.05.2015р. № 221/0214 та від 07.05.2015р. № 222/0214.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 3.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

За таких обставин, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 яка померла 19.10.2014 року фактично являлася власником квартири № 59 в будинку № 4 на вул. Величковського в м. Львові, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись 10, 11, 60, 88, 209, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_5