Номер провадження: 22-ц/785/7259/15
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: Головуючої судді Процик М.В.,

суддів Сєвєрової Є.С., Дрішлюка А.І.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою,

за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

04 листопада 2013 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування у порядку регресу витрат пов'язаних з регламентною виплатою, зокрема з відшкодуванням шкоди завданої потерпілому внаслідок ДТП, у сумі 8517,67 грн., та про стягнення компенсації витрат понесених на встановлення розміру збитків у сумі 760,60 грн., а також судових витрат по оплаті судового збору і правової допомоги у сумі 1500 грн..

В обґрунтування позову МТСБУ посилалось на те, що 16.07.2010 року в м. Одесі сталось ДТП з вини відповідача, яка керувала автомобілем марки «Шкода», д/н НОМЕР_1, і яка під час проїзду перехрестя вулиць Дігтярна - Тираспольська в м. Одесі, не надала перевагу в русі транспортного засобу, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Автомобіль останнього отримав механічні пошкодження, вартість матеріального збитку була визначена у розмірі 10988,21 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На момент ДТП відповідач не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а. п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 05.11.2010р. здійснило регламенту виплату потерпілій особі у розмірі 8517,67 грн. 25 листопада 2010 року МТСБУ звернулося до відповідача з листом про компенсацію у добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку у суді 760,60 грн., яке відповідачем було залишене без реагування.

В судовому засіданні відповідач позов не визнала, посилаючись на те, що під час ДТП її відповідальність була застрахована, вона мала страховий поліс акціонерного страхового товариства (далі АСТ) «Вексель» № ВС 4965653, дійсний до 19.11.2010 року. В присутності працівників ДАІ нею була сплачена потерпілому франшиза у розмірі 500,00 грн., відповідно до умов страхування. А тому вважала вимоги МТСБУ безпідставними.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2015 року у задоволенні позову МТСБУ до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою, - відмовлено.

В апеляційній скарзі Моторне (транспортне) страхове бюро України просить рішення суду від 24 червня 2015 року - скасувати і ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п.1,3,4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову МТСБУ, суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахованою, що вона мала страховий поліс АСТ «Вексель», а тому відсутні підстави для регресного відшкодування на користь МТСБУ.

З такими висновками суду погодитись неможливо.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам цивільно-процесуального закону рішення суду не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що 16.07.2010 року о 12 год. в м. Одесі сталась ДТП з вини ОСОБА_2, яка керувала автомобілем марки «Шкода», д/н НОМЕР_1, і під час проїзду перехрестя вулиць Дігтярна - Тираспольська в м. Одесі, не надала перевагу в русі транспортного засобу, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2010 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 кодексу України про адмінправопорушення.(а.с.3) За змістом довідки ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АСТ «Вексель», терміном дії до 19.11.2010р., а відповідальність потерпілого ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», терміном дії до 02.12.2010р. (а.с.26) Автомобіль останнього отримав механічні пошкодження, і за висновком автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, заподіяного ОСОБА_3 становила 10988,21 грн.(а.с. 6-7)

За відомостями реєстру ЄДРПОУ та згідно з копією постанови Господарського суду м. Києва від 18 травня 2010 року АСТ «Вексель» з 18 травня 2010 року було визнано банкрутом, та щодо нього було відкрито ліквідаційну процедуру, зобов'язано ліквідатора в п'ятиденний строк подати до офіційних друкованих органів оголошення про визнання його банкрутом з метою виявлення всіх кредиторів боржника.(117-118, 127-129)

За змістом ст. 23 ч.1,3 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ( далі Закону № 2343-ХІІ, в редакції чинній на момент визнання банкрутом) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: підприємницька діяльність банкрута завершується..; опублікування відомостей про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури здійснюється ліквідатором у офіційних друкованих органах за рахунок банкрута у п'ятиденний строк з дня прийняття постанови про визнання боржника банкрутом. За вимогами ст.45 ч. 6,7 Закону № 2343-ХІІ (в редакції чинній на момент визнання банкрутом) у разі визнання господарським судом страховика банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури всі договори страхування, укладені таким страховиком, за якими страховий випадок не настав до дати прийняття зазначеного рішення, припиняються, за винятком випадків, передбачених частиною третьою цієї статті; страхувальники за договорами страхування, дії яких припиняються на підставах, передбачених частиною шостою цієї статті, мають право вимагати повернення частини виплаченої страховику страхової премії пропорційно різниці між строком, на який був укладений договір страхування, і строком, протягом якого фактично діяв договір страхування, якщо інше не передбачено законодавством.

У зв'язку з прийняттям 18 травня 2010р. господарським судом постанови про визнання АСТ «Вексель» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури договір страхування ОСОБА_2 укладений з вказаною страховою компанією припинив свою дію з 18 травня 2010р., а у ОСОБА_2 виникло право вимагати від страхової компанії в межах ліквідаційної процедури повернення частини виплаченої страховику страхової премії пропорційно різниці між строком, на який був укладений договір страхування, і строком, протягом якого фактично діяв договір страхування.

А відтак, на момент ДТП, що відбулася 16 липня 2010 року, тобто уже після визнання страховика банкрутом, у зв'язку з припиненням дії договору страхування, цивільна відповідальність ОСОБА_2 не була застрахованою. Протилежні доводи ОСОБА_2 з цього приводу є неспроможними. Здійсненням публікації в друкованих засобах масової інформації про банкрутство АСТ «Вексель» відповідач була поінформована про припинення дії договору страхування, а відтак її доводи щодо непоінформованості до уваги братися не можуть.

За правилами ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закону № 1961-ІУ, в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Вбачається, що платіжним дорученням № 4469 від 05 листопада 2010 року МТСБУ виплатило потерпілому ОСОБА_3 (через ОСОБА_6.) страхове відшкодування без ПДВ у розмірі 8517,67 грн.(а.с.8) На надання послуг з автотоварознавчого дослідження МТСБУ сплатило 760,60 грн., платіжним дорученням № 4214 від 19 жовтня 2010р.(а.с.8зв.)

У відповідності зі ст. 38 п.38.2 п.п. 38.2.1. Закону № 1961-ІУ МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Вбачається, що 25 листопада 2010 року МТСБУ направило відповідачу лист з

пропозицією компенсувати в добровільному порядку вищевказані витрати понесені МТСБУ. (а.с.9) В добровільному порядку відповідач від виплати компенсації відмовилась. А тому, з позовними вимогами МТСБУ щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 8517,67 грн., та щодо стягнення витрат на встановлення розміру збитків у сумі 760,60 грн., колегія суддів повністю погоджується.

Висновки суду першої інстанції щодо безпідставності вимог позивача не відповідають вищевстановленим фактам і обставинам справи, ґрунтуються на неповному з'ясуванні судом обставин справи, та на неправильному застосуванні вищенаведених норм закону.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію понесених позивачем судових витрат по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн., та водночас належить стягнути на користь держави несплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір у сумі 121,80 грн.

Статтею 84 ЦПК України передбачено також відшкодування особі на користь, якої ухвалено рішення, витрат на правову допомогу, за умови дотримання граничного розміру компенсації витрат, який встановлюється законом.

Вбачається, що витрати на правову допомогу позивачем не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема: оригіналами платіжних доручень та додатковою угодою № 24 від 27.06.2013р. ( на яку є посилання в платіжному дорученні), актами про виконані фахівцем в галузі права роботи по цій справі ( ст.11 контракту), розрахунком затрат його часу тощо, а тому позовні вимоги МТСБУ про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 1500 грн. задоволенню не підлягають, як недоведені.

За таких обставин, апеляційну скаргу МТСБУ слід задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати, і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову МТСБУ до ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2015 року скасувати.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () витрати по виплаті відшкодування шкоди у сумі 8517,67 грн., компенсацію витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 760,60 грн., компенсацію понесених судових витрат по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн., а всього стягнути 9521,87 грн..

У решті позову Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь держави несплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. Сєвєрова А.І. Дрішлюк