Справа № 415/4982/14-ц
Провадження № 6/415/270/15
УХВАЛА

17.12.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нескородової Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, а саме судового наказу №2-н/415/239/14 від 25.12.2014р. виданого Лисичанським міським судом Луганської області за заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 14362,97 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Представник Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» звернувся до Лисичанського міського суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, а саме судового наказу №2-н/415/239/14 від 25.12.2014р. виданого Лисичанським міським судом Луганської області за заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 14362,97 грн.

26.11.2015 р. боржник звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, в якій відповідно до ст. 373 ЦПК України просить суд встановити спосіб і порядок виконання рішення суду з наступних підстав:

в резолютивній частині наказу відсутнє посилання на те, що сума стягнення вказана без утримання податків, зборів та інших обовязкових платежів, їх розмір судом не визначений, що унеможливлює виконання рішення суду та може призвести до виникнення заборгованості у ДП «Укршахтгідрозахист» із сплати цих податків, зборів та внесків;

фінансування підприємства здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України за бюджетною програмою «Реструктуризація вугільної та торфодобувної промисловості України» та інших джерел фінансування підприємство не має..

Згідно Прикінцевих положень БК України виконання державного бюджету та місцевих бюджетів у населених пунктах Донецької та Луганської областей, що розташовані на території проведення антитерористичної операції, перелік яких затверджується КМУ, здійснюється з урахування таких особливостей: витрати державного бюджету, у тому числі в частині трансфертів з державного бюджету місцевим бюджетам, здійснюється після повернення територій під контроль державної влади.

Стягувач мешкає на території тимчасово не підконтрольній органам державної влади України. Відповідно до постанови КМУ від 07.11.2014 р. №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження видатки з державного бюджету, бюджету ПФУ та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування здійснюється лише після повернення зазначеної території під контроль органів державної влади.

Казначейське обслуговування місцевих бюджетів за видатками та кредитуванням у населених пунктах та тимчасово неконтрольованій території здійснюється після повернення такої території під контроль органів державної влади.

Особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення та видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 р. №509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

На даний час у ДП «Укршахтгідрозахист» відсутня заява ОСОБА_1 про те, що він перемістився на контрольовану територію та взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа.

Представник боржника ДП «Укршахтгідрозахист» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Стягувач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вирішив, що неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

За змістом ст.373 ЦПК України під зміною чи встановленням способу і порядку виконання рішення розуміється зміна/встановлення способу і порядку виконання судового рішення по суті цього рішення, наприклад, стягнення грошової компенсації вартості майна у разі його втрати чи ухилення боржника від видачі в натурі при присуджені такого майна в натурі; звернення стягнення на майно за відсутності грошових коштів, звернення стягнення на інші рахунки особи при визначенні у рішенні стягнення суми з конкретного рахунку тощо.

Відповідно до ст.103 ч.2 ЦПК України судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» та обов'язково містити положення про дату видачі судового наказу стягувачу, дату набрання судовим наказом законної сили та строк пред'явлення судового наказу до виконання. Зазначені відомості вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для пред'явлення до виконання.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначені сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, судовий наказ у своїй структурі не має резолютивної частини, в якій суд мав би можливість виконати вимоги розяснень п.6 постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.1999 р..

Окрім того, навіть згідно цих розяснень, суд не визначає розмір обовязкових нарахувань на фонд заробітної плати, які підлягають утриманню, бо згідно цих же розяснень обовязок утримання і сплати таких нарахувань лежить саме на роботодавці, тобто боржнику по справі.

Доказів того, що працівники заявника, які мешкають на підконтрольній Україні території, самостійно чи за допомогою інших органів (службових, приватних осіб), а не бухгалтерської служби заявника, здійснюють функції податкових агентів, тобто самостійно визначають обсяг своїх податкових та інших зобовязань і здійснюють їх перерахування, суду не надано.

Відповідно до п.13.1 та 13.2 затвердженої наказом МЮУ №512/5 від 02.04.2012 р. Інструкції з організації примусового виконання рішень органи ДВС мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

Розрахунки з таких рахунків здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих державними виконавцями сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок органу ДВС.

Таким чином проживання стягувача на території, непідконтрольній державній владі України, та відсутність на цій території органів казначейства, банківських установ тощо не є підставою для зміни способу і порядку виконання рішення, бо у будь-якому випадку грошові кошти боржника потрапляють на рахунки органів ДВС, а не стягувача особисто.

До того ж, постанова КМУ №595 передбачає певні обмеження для фінансування тільки тих юридичних осіб, що знаходяться на території, не підконтрольній державній владі України, у той час як боржник знаходиться у м. Києві. Фізичні ж особи цією постановою обмежені тільки у випадку отримання ними соціальних виплат, але не заробітної плати. Тому відсутність реєстрації стягувача у якості переміщеної особи у даному випадку також не перешкоджає виконанню судового наказу.

Не наведені у заяві і пропозиції боржника стосовно способу чи порядку виконання, які він пропонує для скорішого виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.373 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, а саме судового наказу №2-н/415/239/14 від 25.12.2014р. виданого Лисичанським міським судом Луганської області за заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 14362,97 грн. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА