Справа № 353/1223/15-ц
Провадження № 6/353/36/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю: секретаря Мороз М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 звернувся в суд з поданням, погодженим в.о. начальника відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ ОСОБА_3, про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1, 01.04.1979р.н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, до повного виконання ним своїх зобовязань згідно виконавчого листа № 686/5224/14-ц, виданого 08.08.2014 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» 193220,69 грн. заборгованості за договором № А010053 від 13.08.2008 року та 1932,21 грн. сплаченого судового збору. Зазначає, що ОСОБА_1 (боржником) не вживаються жодні заходи щодо виконання рішення суду, останній офіційно працевлаштований та отримує доходи, однак ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань покладених на нього судовим рішенням та переховує транспортний засіб, який являється заставним майном. Просить подання задоволити та тимчасово обмежити виїзд з території України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов'язань в Україні.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у виїзді за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, однак до подання додав письмову заяву, в якій він вказав, що подання підтримує, просив задовольнити з підстав наведених у ньому та розгляд проводити без участі представника ВДВС Тлумацького РУЮ.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Аналогічні права особи закріплено в ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Також п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

З набранням чинності з 9 березня 2011 року Закону України від 4 листопада 2010 року «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Ст. 377-1 ЦПК України врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За своїм змістом словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Заборона виїзду за кордон є одним із найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 44545290 по примусовому виконанню рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2014 року за виконавчим листом № 686/5224/14-ц, виданим Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області від 08.08.2014 року, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» 193220,69 грн. заборгованості за договором № А010053 від 13.08.2008 року та 1932,21 грн. сплаченого судового збору (а.с. 4).

Згідно п. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) 29.08.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 5), яка разом з повідомленням про необхідність самостійно виконати рішення суду, були направлені боржнику у визначеному законодавством порядку, що підтверджується реєстром на відправку простої пошти ВДВС Тлумацького РУЮ за серпень місяць (а.с. 6). Проте, в матеріалах подання відсутні докази про вручення вищевказаних документів боржнику ОСОБА_1 Також, з метою забезпечення виконання рішення суду та усунення можливостей відчуження будь-якого майна, що належить боржнику, 29.08.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького РУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 (боржник) (а.с. 7). Згідно копії супровідного листа (а.с. 7 зворот), вказана постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження направлялась ВДВС Тлумацького РУЮ боржнику ОСОБА_1 01.09.2014 року, однак докази про отримання боржником ОСОБА_1 даної постанови в матеріалах справи відсутні. На підставі вказаної постанови до державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис про арешт всього рухомого майна та заборони його відчужувати боржника ОСОБА_1, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 29.08.2015 року (а.с. 22).

Згідно копії довідок Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 10.12.2014 року боржник ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак фактично там не проживає (а.с. 23-24), а також відповідно до Актів державного виконавця № 733 від 12.11.2014 року (а.с. 25) та від 08.12.2015 року (а.с. 26), встановлено, що боржник ОСОБА_1 по місцю реєстрації не проживає, фактично вибув в м. Хмельницький, вул. П.Мирного, 27/259, що також підтверджує той факт, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього грошових коштів.

Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення суду.

В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького РУЮ на його вимогу були отримані відповіді з: Управління соціального захисту населення Тлумацької РДА від 05.03.2015 року, згідно якої боржник не отримує жодну з допомог, по яких можна проводити стягнення (а.с. 9); Відділу Держземагенства у Тлумацькому районі Івано-Франківської області від 13.03.2015 року, згідно якої за боржником не зареєстровано право власності на земельні ділянки (а.с. 11); Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківської області від 04.03.2015 року, згідно якої станом на 03.03.2015 року техніка за боржником не зареєстрована (а.с. 12).

Проте, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 29.08.2015 року за ОСОБА_1 (боржник) зареєстровано право власності на квартиру, розташовану по вул. П.Мирного, 27/259 м. Хмельницький (а.с. 13-14), що також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2014 року (а.с. 15).

Крім цього, згідно відповіді Управління державтоінспекції УМВС України в Івано-Франківській області від 01.04.2015 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц Е200», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 18 зворот). Відповідно до копії договору застави від 24.11.2011 року вищевказаний транспортний засіб був переданий в заставу стягувану ПАТ «КРЕДОБАНК» (а.с. 31-32), а тому державним виконавцем ВДВС Тлумацького РУЮ 23.02.2015 року було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля НОМЕР_2 (а.с. 30). Згідно копії супровідного листа (а.с. 30 зворот), вказана постанови про арешт майна боржника направлялась ВДВС Тлумацького РУЮ боржнику ОСОБА_1 24.02.2015 року, однак докази про отримання боржником ОСОБА_1 даної постанови в матеріалах справи відсутні.

Також відповідно до відповідей Державної податкової служби від 13.08.2015 року та Пенсійного фонду України від 13.08.2015 року боржник ОСОБА_1 має відкриті рахунки у банках (АТ «ІМЕКСБАНК», АТ «УкрСиббанк», ПАТ «ОСОБА_5 Аваль»), та працює в ТзОВ «ФСБ Фінансово-страховий брокер» (а.с. 20-21 зворот). На підставі цього, державним виконавцем ВДВС Тлумацького РУЮ 03.03.2015 року було винесено постанову про арешт коштів боржника, зокрема коштів, що містяться на рахунках у банках (а.с. 16). Згідно копії супровідного листа (а.с. 16 зворот), вказана постанова про арешт коштів боржника направлялась ВДВС Тлумацького РУЮ боржнику ОСОБА_1 16.03.2015 року, однак докази про отримання боржником ОСОБА_1 даної постанови в матеріалах справи відсутні.

В ході виконання виконавчого провадження 19.11.2015 року державним виконавцем ВДВС Тлумацького РУЮ до боржника ОСОБА_1 було направлено виклик про необхідність зявитись до 23.11.2015 року до ВДВС Тлумацького РУЮ для сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Також боржнику було розяснено, що у разі ухилення від виконання зобовязань державним виконавцем будуть прийматись заходи щодо опису й арешту належного ОСОБА_1 майна за місцем прописки або його фактичного проживання (а.с. 27). Дане повідомлення було направлене та вручене ОСОБА_1 (боржнику), про що свідчать список № 663 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с. 28 зворот), реєстр відправки рекомендованих поштових відправлень (а.с. 28), та роздруківка поштового ідентифікатора (а.с. 29). Проте, з врахуванням довідок Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області ОСОБА_1 в с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області не проживає, а, отже, виклик до ВДВС Тлумацького РУЮ був отриманий не ним особисто

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець посилався на те, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження, яке не виконане і заборгованість не погашена, зазначав, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязань, був письмово попереджений про сплату боргу, а тому його слід тимчасово обмежити у виїзді за межі України.

Однак у матеріалах подання відсутні докази, які б свідчили про повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на все майно боржника та про розшук майна боржника; відсутні будь-які дані, які би свідчили про те, що ОСОБА_1 мав можливість із урахуванням часу отримання постанови про відкриття виконавчого провадження виконати в добровільному порядку рішення. Також у поданні не зазначені конкретні факти умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду та не наведено доказів, які їх підтверджують.

Посилання державного виконавця на те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обовязків, в т.ч. не зявляється на виклики ВДВС не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах подання містяться відомості про фактичне місце проживання боржника, а саме в м. Хмельницький, вул. П.Мирного, 27/259, тоді як всі документи складені в ході виконавчого провадження направлялись боржнику за місцем його реєстрації в с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області, що також підтверджує той факт, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього грошових коштів. Крім цього, у матеріалах подання відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо вчинення ВДВС Тлумацького РУЮ виконавчих дій спрямованих на реалізацію майна належного боржнику, зокрема, належної йому квартири, розташованої в м. Хмельницький по вул. П.Мирного, 27/259, звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1, тощо.

Оскільки Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобовязань державним виконавцем не подано, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є безпідставним та передчасним, оскільки у ньому не наведено підстав та доказів того, що боржник ОСОБА_1 знав про відкриття виконавчих проваджень та умисно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішеннями суду та інших органів (посадових осіб).

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, Закону України «Про виконавче провадження» , ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча У.Ю. Луковкіна