Справа № 382/1860/15-ц Головуючий у І інстанції
Провадження № 22-ц/780/6666/15 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 47 16.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обгрунтування позову зазначила, що шлюб між сторонами був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено актовий запис №54 від 13.11.2007 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

Від подружнього життя вони мають повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення суду вона отримувала аліменти до досягнення сином повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_6 року сину виповнилося 18 років.

Зараз він навчається на ІІ курсі КВНЗ КОР «Чорнобильський медичний коледж» першого рівня акредитації, денне відділення, державної форми навчання з 01.09.2014 року та потребує матеріальної допомоги. На даний вона перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до досягнення трирічного віку. Коштів, які вона отримує, недостатньо для забезпечення потреб сина.

Відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає, але може їх надавати, так як являється особою працездатною і є приватним підприємцем.

Оскільки відповідач має мінливий, нерегулярний та непостійний дохід, просила стягувати з нього щомісячно на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1000 гривень до досягнення останнім 23 річного віку.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року стягнуто із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який продовжує навчання, в твердій грошовій суммі в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення сином двадцяти трирічного віку за умови продовження навчання. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на користь держави в сумі 487,20 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просить рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, те що він постійно піклується про свою непрацездатну та хвору матір - ОСОБА_5, яка потребує догляду та лікування, а також судом не враховано стан здоров'я відповідача, а саме те, що ін страждає на гіпертонічну хворобу ІІ ст., хронічний панкреатит та остеохондроз, у зв'язку з чим постійно несе додаткові витрати на придбання ліків. Зазначив також, що суд не врахував, що його повнолітній син, навчаючись у коледжі, отримує державну стипендію. Крім того, задовольняючи позов, суд стягнув з нього аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, у той час, як його сином являється ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітній син відповідача потребує матеріальної допомоги у зв'язку із продовженням навчання, а відповідач у справі не надав доказів на підтвердження тих обставин, що його матеріальний стан не дозволяє надавати матеріальну допомогу сину, а також доказів щодо перебування на його утриманні непрацездатної матері. Крім того, судом не прийнято доводів відповідача щодо його слабкого стану здоров'я та значних витра на лікування у зв'язку з їх недоведеністю.

Колегія суддів в цілому погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами розірвано 13.11.2007 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу Згурівського відділу РАЦС зроблено актовий запис №54. (а.с. 4)

Від подружнього життя сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5)

ОСОБА_4 є студентом ІІ курсу КВНЗ КОР «Чорнобильський медичний коледж» першого рівня акредитації, денне відділення, державної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2014 року по 28.06.2017 року. (а.с. 11)

Судом встановлено також, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, до досягнення ним трирічного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_7, який продовжує навчання, у розмірі 800 гривень щомісячно, враховуючи, що відповідач є приватним підприємцем і його дохід носить мінливий характер.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів щодо перебування у нього на утриманні хворої матері, а довідка сільського голови Безуглівської сільради щодо здійснення відповідачем догляду за матір'ю таким доказом не являється.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду також не приймає доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції стану здоров'я відповідача та витрат на лікування. Так, відповідачем на підтвердження зазначеної обставини в суді першої інстанції не надано жодного доказу. До апеляційної скарги відповідачем приєднано висновок щодо проведення єзофагогастродуоденоскопії № 26481 від 27.09.2012 року, консультативне заключення Інституту кардіології ім. акад. М.Д. Стражеска від 15.05.2014 року та заключення магнитно-резонансної томографії хребта від 24.07.2014 року. В той же час, відповідачем не надано доказів на підтвердження понесення ним витрат на лікування у зв'язку з виявленими хворобами.

Враховуючи вищевикладені положення закону, висновки суду першої інстанції повністю відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його зміни при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглянувши спір, надав належну оцінку обставинам справи, поданим сторонами доказам, застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Щодо зазначення у резолютивній частині рішення про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, то колегія суддів вважає, що в даному випадку судом першої інстанції допущено описку, яка не є підставою для скасування рішення, та може бути виправлена в порядку ст. 219 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: