Справа № 351/1183/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2774/2015
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В. М. В.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Беркій О.Ю., Мелінишин Г.П.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Снятинського районного суду від 21 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.11.2002 року між ним та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №2062/154, згідно якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 55 000 грн. на строк до 26.11.2004 p., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця, в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати, передбачені кредитним договором.

Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, однак відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 24.04.2015 року має заборгованість в розмірі 666 272,52 грн., яка складається із: 273 945,68 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 392 326,84 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

На підставі наведеного позивач просив стягнути з відповідачки зазначену заборгованість.

Рішенням Снятинського районного суду від 21 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На дане рішення ПАТ КБ "ПриватБанк" подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк вже неодноразово звертався до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3. заборгованості за кредитним договором №2062/154 від 28.11.2002 р., у задоволенні якого йому було відмовлено. Такий висновок, на думку апелянта, є неправильним. Дійсно, рішенням Снятинського районного суду від 27.05.2009 року по цивільній справі №2-192/2009 з ОСОБА_3. на користь банку стягнуто заборгованість в сумі 73 201,06 грн., яка була погашена відповідачкою у повному обсязі, що підтверджується довідкою ВДВС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області від 19.05.2014 р. за №07-47/1148.

Проте суд не врахував, що цим рішенням стягнуто заборгованість станом на 13.01.2009 р. і цю суму ОСОБА_3. сплачувала з серпня 2013 р. по травень 2014 р. та повністю сплатила борг лише 28.05.2014 року. На думку апелянта, суд повинен був застосувати ст.ст.625, 1054, абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України, оскільки ставка за користування кредитними коштами згідно договору становить 28 відсотків; факт припинення кредитного договору судом встановлено не було.

Вважає, що суд повинен був дійти висновку, що банку належить право вимагати від відповідачки виконання зобов'язання по сплаті кредитної заборгованості по процентах за період часу, коли зобов'язання по сплаті заборгованості залишалося невиконаним, тобто за період з 14.01.2009 р. по 28.05.2014 p., а також штраф у вигляді пені у зв'язку з неналежним виконанням цього обов'язку у розмірах, передбачених договором.

Також апелянт зазначає, що рішення судів, які суд взяв до уваги, не мають преюдиційного значення, оскільки позов про звернення стягнення не є тотожним цьому позову про стягнення заборгованості, а у випадку тотожності позовів вимоги по них стосуються різного періоду нарахування заборгованості, отже також не є тотожними.

З наведених підстав апелянт просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала з мотивів, викладених у ній.

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.11.2002 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_3 укладено кредитний договір №2062/154 (далі - Кредитний договір), згідно якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 55 000 грн. на строк до 26.11.2004 p. з виплатою 28% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Судом встановлено, що з приводу стягнення заборгованості за Кредитним договором позивач вже звертався до суду у 2009, 2013 та 2014 роках.

Зокрема, ПАТ КБ «ПриватБанк» у 2009 році звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2009 по цивільній справі № 2-192/2009 з ОСОБА_3 на користь Банку стягнуто заборгованість в сумі 73 201 грн. 06 коп. (а.с.6).

Відділом державної виконаної служби Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області здійснювалося виконання вказаного рішення суду. Відповідно до довідки зазначеного відділу ДВС від 19.05.2014р. №07-47/1148, заборгованість за Кредитним договором відповідачкою ОСОБА_3 погашено в повному обсязі. Таким чином, позичальник ОСОБА_3 в повному обсязі виконала свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів (а.с.24).

В подальшому, рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2014 року по справі № 351/2731/13-ц у задоволенні первісного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення відповідно до кредитного договору відмовлено. Позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано Кредитний договір припиненим (а.с.25-27).

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.05.2014 року рішення cyду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_3 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін (а.с.33-36).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09.10.2014 року по справі № 6-25583св14, касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилена, рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2014 в нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.05.2014 року залишено без змін (а.с.31-32).

У задоволенні позову банку про звернення стягнення на заставлене майно було відмовлено, оскільки банк пропустив строк позовної давності.

У 2014 році ПАТ «КБ «ПриватБанк» знову звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №2062/154 від 28.11.2002р. Банк просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість станом на 05.08.2014 року в розмірі 618 184,10 грн., яка складалась з: 273 945,68 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом і 344 238,42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за Кредитним договором.

Як вбачається із даної справи, банк просить стягнути заборгованість за цим самим кредитним договором станом на 24.04.2015 року в розмірі 666 272,52 грн., яка складається з: 273 945,68 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 392 326,84 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У цих двох позовах розмір заборгованості по процентах за користування кредитом є тим же - 273 945,68 грн., тільки розмір пені у даному позові є трохи більшим, що пов'язано із більшим періодом нарахування (392 326,84 грн. у даному позові проти 344 238,42 грн. у позові, поданому у 2014 році). Підстави цих двох позовів ті ж самі - невиконання відповідачем ОСОБА_3 умов Кредитного договору, вимоги відрізняються тільки розміром заборгованості по пені за Кредитним договором, у решті позовні вимоги такі ж самі.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2014 року по справі № 351/1862/14-ц, яке набрало законної сили, в позові ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору №2062/154 від 28.11.2002 р. - відмовлено в повному обсязі (а.с.28). Відмовивши в задоволенні позову, суд дійшов висновку, що ПАТ КБ "ПриватБанк" не має права стягувати з ОСОБА_3 заборгованість за Кредитним договором в розмірі 666 272,52 грн., яка складається з: 273 945,68 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 392 326,84 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Проте у даному позові ПАТ КБ "ПриватБанк" знову просить стягнути з ОСОБА_3 ту ж саму суму заборгованості по процентах за користування кредитом, а також суму пені за більший період нарахування, не зважаючи на те, що рішенням Снятинського районного суду від 22.12.2014 року в задоволенні вимог банку про стягнення 273 945,68 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом і 344 238,42 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за Кредитним договором - відмовлено.

Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Отже, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором №2062/154 від 28.11.2002 р. задоволенню не підлягає, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, у задоволенні таких позовних вимог банку вже було відмовлено, а тому банк уже не має права нараховувати будь-яку заборгованість по процентах чи пені.

Враховуючи викладене, суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, є надуманими, голослівними, і не впливають на правильність висновків суду.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Снятинського районного суду від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.Ю. Беркій

Г.П. Мелінишин