У х в а л а

8 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства Ківерцівського району Волинської області про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 січня 2015 року у справі за позовом Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства Ківерцівського району Волинської області до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги із централізованого водовідведення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 листопада 2014 року позовні вимоги Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства Ківерцівського району Волинської області (далі - Цуманського ВУЖКГ) задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 на користь Цуманського ВУЖКГ 21 тис. 498 грн 29 коп. заборгованості за послуги із централізованого водовідведення. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 19 січня 2015 року рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 листопада 2014 року змінено: стягнуто з ОСОБА_4 на користь Цуманського ВУЖКГ 493 грн 84 коп. заборгованості за послуги із централізованого водовідведення за період з 1 січня 2014 року по 30 квітня 2014 року та 5 грн 59 коп. судового збору.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року касаційну скаргу Цуманського ВУЖКГ відхилено, рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 січня 2015 року залишено без змін.

25 червня 2015 року Цуманське ВУЖКГ звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначених судових рішень з передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 6 ЗУ «Про питну воду» та питне водопостачання», статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 3.2, 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу 27 червня 2008 року № 190, та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, зокрема статей 10, 213, 214, 303 ЦПК України.

На обґрунтування підстав перегляду зазначеного судового рішення, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року, 11 лютого 2015 року, 27 квітня 2015 року, 25 грудня 2013 року і 25 лютого 2015 року, в яких, на думку заявника, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми матеріального і процесуального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 16 квітня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд виходив з того, що судом апеляційної інстанції розмір заборгованості за надані відповідачу послуги із централізованого водовідведення обґрунтовано визначено відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Разом з тим у судових рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 27 квітня 2015 року касаційний суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, погодився з висновком суду апеляційної інстанції про правильність розрахунку завданих збитків безобліковим використанням води та витрат на відключення від системи водопостачання.

Ухвали від 25 грудня 2013 року і 25 лютого 2015 року не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції вищезазначених норм матеріального права, оскільки не містять правових висновків щодо застосування відповідних норм матеріального права, а вказують на допущені судами порушення норм процесуального права, зокрема про невстановлення обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Ухвали від 11 лютого і 20 травня 2015 року також не можуть слугувати прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки зазначені судові рішення вже були предметом аналізу при розгляді аналогічної заяви, поданої Цуманським ВУЖКГ, за результатом розгляду якої ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 червня 2015 року відмовлено в допуску справи до провадження.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вказаної справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

У поданій заяві заявник також порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 січня 2015 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, а саме статей 10, 213, 214, 303 ЦПК України.

На підтвердження підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заявник посилається на зазначені вище ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Подана заява в цій частині підлягає поверненню, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Оскільки Цуманським ВУЖКГ подано заяву про перегляд ухвали суду касаційної інстанції від 16 квітня 2015 року, якою залишено без змін рішення суду апеляційної інстанції, і яка не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачено пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, так як не перешкоджає подальшому провадженню у справі, вказана заява в частині перегляду судового рішення із зазначеної підстави підлягає поверненню заявнику.

Керуючись частиною третьою статті 354, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства Ківерцівського району Волинської області до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги із централізованого водовідведення за заявою Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства Ківерцівського району Волинської області про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 січня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Подану заяву в частині перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 січня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України повернути Цуманському виробничому управлінню житлово-комунального господарства Ківерцівського району Волинської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін