Провадження № 2/520/6337/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Єгоровій Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
про визнання права власності,
26 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності, в якому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 19 березня 2015 року.
В позовній заяві позивачка посилалася на те, що відповідно зі свідоцтвом про право власності на житло №27 від 21.05.1993 року, виданого КЕЧ Одеського району на підставі розпорядження №27 від 21.05.1993 р., квартира № 16, по вул. Фонтанська дорога (колишня назва Перекопської дівізії), буд. №8/4, належала у рівних частках: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 24.08.1997 року помер ОСОБА_5, у звязку з чим відкрилась спадщина на 1/5 частини квартири, яку успадкувала його дружина ОСОБА_4 19.03.2015 року померла ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилась спадщина на 1/5 частину квартиру, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.05.1993 року та на 1/5 частину квартири, якою вона володіла на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2011 року. За час життя ОСОБА_4 зробила заповіт на все своє майно на імя своєї доньки ОСОБА_1, посвідчений 26 вересня 1995 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, та зареєстрований в реєстрі за №3-5404. 13.10.2015 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину квартири, що належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.05.1993 року. Щодо іншої 1/5 частини квартири, якою ОСОБА_4 володіла на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2011 року, державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності реєстрації права власності ОСОБА_4 у реєстраційній службі, що стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розгляд справи провести за її відсутності.
Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, надали до суду заяву, в якій позовні вимоги визнали, не заперечували щодо задоволення позовних вимог, просили суд розгляд справи провести за їх відсутності.
Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно зі свідоцтвом про право власності на житло за №27 від 21.05.1993 року, виданого КЕЧ Одеського району на підставі розпорядження №27 від 21.05.1993 р., квартира №16, по вул. Перекопської дивізії (на цей час - Фонтанська дорога), буд. №8/4, належала у рівних частках: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
24.08.1997 року помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири №16, у будинку №8/4, по Фонтанській дорозі, в місті ОСОБА_7, яку успадкувала його дружина ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 18 квітня 2011 року державним нотаріусом Шостою Одеською державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером 5-348.
19.03.2015 року у віці 100 років померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_7 реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції серії І-ЖД №408073, актовий запис №3172.
За час життя ОСОБА_4 склала заповіт, який посвідчений 26 вересня 1995 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 3-5404, відповідно до якого усе її майно де б воно не було та з чого б воно не складалося та взагалі усе те що на день її смерті буде їй належати та на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці ОСОБА_1.
Після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина на: 1/5 частку квартири №16, у будинку №8/4, по Фонтанській дорозі, в місті ОСОБА_7, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого КЕЧ Одеського району 21.05.1993 року за №27; та на 1/5 частку квартири №16, у будинку №8/4, по Фонтанській дорозі, в місті ОСОБА_7, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2011 року державним нотаріусом Шостою Одеською державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером №5-348.
Надалі ОСОБА_1 звернулась до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 19 березня 2015 року.
13 жовтня 2015 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №2-1072, згідно якого ОСОБА_1 успадкувала 1/5 частку квартири квартири №16, у будинку №8/4, по Фонтанській дорозі, в місті ОСОБА_7, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого КЕЧ Одеського району 21.05.1993 року за №27.
22 жовтня 2015 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частку квартири №16, у будинку №8/4, по Фонтанській дорозі, в місті ОСОБА_7, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2011 року державним нотаріусом Шостою Одеською державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером №5-348, оскільки ОСОБА_4 за час життя не зареєструвала в органах реєстрації належним чином своє право власності на вказану частку квартири, що підтверджується довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №4753-11/867 від 21.09.2015 року.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи те, що листом від 16.05.2013р. № 24-753/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних і кримінальних справ про спадкування» Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено наступне: при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину ( ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину ( ст. 1299ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.
Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив його державної реєстрації (ст.1299ЦК).
Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
При викладених обставинах, суд вважає за можливо визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 19 березня 2015 року, на 1/5 частку квартири №16, у будинку №8/4, по Фонтанській дорозі, в місті ОСОБА_7, якою володіла померла ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2011 року державним нотаріусом Шостою Одеською державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером №5-348.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 208, 209, 212 215, 226-228 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222-1223, 1233, 1234, 1268 ЦК України, суд,
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 19 березня 2015 року, на 1/5 частку квартири №16, у будинку №8/4, по Фонтанській дорозі (колишня назва Перекопської дивізії), в місті ОСОБА_7, якою володіла померла ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2011 року державним нотаріусом Шостою Одеською державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером №5-348.
Рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.