АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/6158/14-ц 22-ц/774/2198/К/15
Справа № 216/6158/14-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/2198/К/15 Бондарєва О.І.
Категорія - 43 (IІІ) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

при секретарі: Масловій К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі осіб, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради, третя особа без самостійних виморг на предмет спору - ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Виконавчого комітету Криворізької міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, позов уточнено 12.06.2015 року.

В обґрунтування уточнених вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся, ОСОБА_4, яка за життя була власницею частини будинку, а саме квартири АДРЕСА_1.

Зазначене спадкове майно належало на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1, посвідченого органом приватизації управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів від 15.09.1992 року. ОСОБА_5, співмешканець бабусі позивача, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті свого співмешканця, ОСОБА_4 у відповідності до ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, фактично успадкувала спадщину, оскільки постійно проживала у цій квартирі, користувалась усіма речами.

Позивач вважає себе єдиним спадкоємцем на спадкове майно, оскільки за життя і ОСОБА_5, і його бабуся ОСОБА_7, склали заповіти на його ім'я.

У встановлений законом строк, позивач звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено, у зв'язку з допущеною помилкою у правовстановлюючому документі, а саме, у свідоцтві про право власності на житло НОМЕР_1, органом приватизації вказана квартира АДРЕСА_1, у той час, як спадковим майном є житловий будинок, розташований за цією адресою. Зазначене унеможливлює оформлення спадкових прав позивача після смерті його бабусі. Законодавством України не передбачено можливості внесення змін у свідоцтво про право власності шляхом його виправлення, тому вимушений звертатися до суду із вказаним позовом, оскільки отримати спадщину в органах нотаріату не представляється можливим.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальна площа будинку (без прибудов) складає 54,2 кв.м., площа частини будинку (квартири №1) складає 26,9 кв.м., у порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, та після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 01 вересня 2015 року позивачу відмовлено в задоволенні заяви про виправлення описки у тексті рішення суду від 12.06.2015 року.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції із зазначенням в ньому загальної площі будинку АДРЕСА_1 у цьому будинку - 41,5 м2, житлової площі - 21,5 м2 посилаючись на те, що загальна площа будинку та площа частини будинку, які вказані в рішенні суду, не відповідає жодному документу, який міститься в матеріалах справи, у звязку із чим суд першої інстанції невірно визначився із технічними характеристиками спірного будинку та окремої його частини квартири №1, що унеможливлює виконання рішення суду першої інстанції.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та визнаючи за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, та після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом та існуючи розбіжності в правоустанових документах унеможливлюють реалізувати його право на спадкове майно.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині визначених судом першої інстанції технічних характеристик домоволодіння на яке визнано право власності.

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги та вважає їх такими, що заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Висновок суду про технічні характеристики спірного будинку, його загальної площі та житлової, не відповідають матеріалам справи.

Згідно відомостей про технічний стан нерухомого майна домоволодіння АДРЕСА_1 виданого на замовлення від 02 квітня 2014 року та підписаного в.о. начальника КП ДОР «Криворізьке БТІ» Тимошенко І.М. та технічного паспорту на житловий будинок, станом на 13 березня 1997 року, загальна площа домоволодіння становить 86,3 м2, житлова площа - 48,8 м2. ( а.с.10-14,20,94)

Технічні характеристики квартири АДРЕСА_1 визначені загальною площею приміщень - 41,5 м2 житлова площа без мін - 21,5 м2. . ( а.с.10-14,20,94)

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного урахування матеріалів справи, тому підлягає на підставі п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України зміні в частині визначення технічних характеристик спірного будинку, на який визнано право власності, а саме змінити значення загальної площі будинкуАДРЕСА_1, з 54,2 кв.м. на 86,3 м2, зазначивши житлову площу - 48,8 м2, відповідно збільшивши загальну площу квартири №1 з 26,9 кв.м до 41,5 м2, житлової площі - 21,5 м2.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2015 року в частині зазначення загальної площі будинку (без прибудов) - 54,2 кв.м., площі частини будинку (квартири №1) - 26,9 кв.м. змінити, зазначивши, що визнанню за ОСОБА_2 підлягає право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальна площа будинку (без прибудов) складає 86,3 кв.м., житлова площа - 48,8 кв.м, загальна площа 1/2 частини будинку (квартири №1) складає 41,5 кв.м., житлова площа - 21,5 кв.м.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: