2 грудня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої - судді Логінової С.М.,
при секретарі - Гарячій Д.А.,
за участю позивача ОСОБА_1
за участю представника позивача - ОСОБА_2,
за участю представника третьої особи без самостійних вимог - Хмельницької міської ради - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, участю третьої особи без самостійних вимог - Хмельницької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_4, ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участю третьої особи без самостійних вимог - Хмельницької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_4 у результаті трудових відносин із Хмельницьким підрядним спеціалізованим будівельно-монтажним управлінням отримав від відповідного управління у користування квартиру №12 в буд. №5/а по вул. Свободи у м. Хмельницькому. Означена квартира була виділена дружині позивача та дочці.
В зв'язку з розірванням шлюбу та не проживанням його колишньої дружини у кв. №12 в буд. №5/а по вул. Свободи у м. Хмельницькому, рішенням Хмельницького міського суду від 07.04.1997 р. її визнано такою, що втратила право користування квартирою.
24.05.2000 p. згідно розпорядження Хмельницького підрядного спеціалізованого будівельно-монтажного управління №79 ОСОБА_4 приватизував означену квартиру та отримав свідоцтво про право власності.
15.04.2009 р. ОСОБА_4 на підставі договору дарування подарував кв. №12 в буд. №5/а по вул. Свободи у м. Хмельницькому своєму батьку - ОСОБА_7.
13.05.2011 р. батько ОСОБА_4 подарував означену квартиру ОСОБА_5.
В грудні 2011 року дочка позивача - ОСОБА_1, звернулася до суду і позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право власності на житло і договір дарування частково недійсним та про визнання права власності на житло Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.12.2011 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 07.02.2012 р. рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21.12.2011 p. скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсним свідоцтво про право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1/а у м. Хмельницькому від 24.05.2000 р. згідно до розпорядження органу приватизації № 79. Також визнано недійсним договір дарування від 15.04.2009 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_7
В кінці 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_7, ОСОБА_5, Хмельницької міської ради, Хмельницького БТІ і ЖЕК №6 про скасування розпорядження Хмельницького підрядного спеціалізованого будівельно-монтажного управління №79 від 24.05.2000 р. щодо приватизації означеної квартири. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.04.2013 р. позов задоволено.
Рішенням Хмельницькою міськрайонного суду від 19.02.2014 р. визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2/а в м. Хмельницькому, укладений 13.05.2011 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Рішення набрало законної сили 04.03.2014 р.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31.10.2014 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Хмельницької міської ради, за участю третіх осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права на користування квартирою і вселення, визнано за ОСОБА_4 право на користування АДРЕСА_3/а у м. Хмельницькому.

Наймачами АДРЕСА_3/а у м. Хмельницькому є ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у АДРЕСА_3/а у м. Хмельницькому зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Факт реєстрації підтверджується випискою з домової книги про склад сім'ї та прописку, виданою 04.06.2015 р. ЖЕК №6.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 забрали свої речі та майно зі спірної квартири, звільнили її та не проживають у ній вже більше року. Проте, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знялися із реєстраційного обліку.

Відповідачі членами сім'ї позивачів не являються, ніколи не проживали разом, не були пов'язані спільним побутом та не мали спільного сімейного бюджету. Всі обов'язки, що випливають з договору найму та утримання житлового будинку не виконують.

Факт непроживання підтверджується актами обстеження квартири від 21.01.2015 р„ 17.02.2015 p., 12.03.2015 р., 15.04.2015 p., 20.05.2015 p., 15.06.2015 p.

Відповідно зі ст. 72 Житлового кодексу України в судовому порядку особу може дути визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Частина 1 статті 71 Житлового кодексу Української РСР передбачає збереження жилого приміщення за наймачем або членами його сімі при тимчасовій відсутності протягом шести місяців.

ОСОБА_4, ОСОБА_1 просять визнати ОСОБА_5 такою особою що втратила право користування житлом - кв. №12 в буд. №5/а по вул. Свободи у м. Хмельницькому.

Визнати ОСОБА_6 такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №12 в будинку №5/а по вул. Свободи у м. Хмельницькому.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що відповідачі не проживають за означеною адресою без поважних причин.

Відповідачіу судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, але про причини своєї неявки не повідомили. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, перебуваючи у трудових відносинах з Хмельницьким підрядним спеціалізованим будівельно-монтажним управлінням отримав від відповідного управління у користування квартиру №12 в буд. №5/а по вул. Свободи у м. Хмельницькому. Означена квартира була виділена дружині позивача та дочці.

В зв'язку з розірванням шлюбу та не проживанням його колишньої дружини у кв. №12 в буд. №5/а по вул. Свободи у м. Хмельницькому, рішенням Хмельницького міського суду від 07.04.1997 р. її визнано такою, що втратила право користування квартирою.

24.05.2000 p. згідно розпорядження Хмельницького підрядного спеціалізованого будівельно-монтажного управління №79 ОСОБА_4 приватизував означену квартиру та отримав свідоцтво про право власності.

15.04.2009 р. ОСОБА_4 на підставі договору дарування подарував кв. №12 в буд. №5/а по вул. Свободи у м. Хмельницькому своєму батьку - ОСОБА_7.

13.05.2011 р. батько ОСОБА_4 подарував означену квартиру ОСОБА_5.

В грудні 2011 року дочка позивача - ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право власності на житло і договору дарування частково недійсним та про визнання права власності на житло. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.12.2011 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 07.02.2012 р. рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21.12.2011 p. скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсним свідоцтво про право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1/а у м. Хмельницькому від 24.05.2000 р. згідно до розпорядження органу приватизації № 79. Також визнано недійсним договір дарування від 15.04.2009 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_7

В кінці 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_7, ОСОБА_5, Хмельницької міської ради, Хмельницького БТІ і ЖЕК №6 про скасування розпорядження Хмельницького підрядного спеціалізованого будівельно-монтажного управління №79 від 24.05.2000 р. щодо приватизації означеної квартири. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.04.2013 р. позов задоволено.

Рішенням Хмельницькою міськрайонного суду від 19.02.2014 р. визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2/а в м. Хмельницькому, укладений 13.05.2011 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Рішення набрало законної сили 04.03.2014 р.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31.10.2014 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Хмельницької міської ради, за участю третіх осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права на користування квартирою і вселення, визнано за ОСОБА_4 право на користування АДРЕСА_3/а у м. Хмельницькому.

Наймачами АДРЕСА_3/а у м. Хмельницькому є ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у АДРЕСА_3/а у м. Хмельницькому зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Факт реєстрації підтверджується випискою з домової книги про склад сім'ї та прописку, виданою 04.06.2015 р. ЖЕК №6.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 забрали свої речі та майно зі спірної квартири, звільнили її та не проживають у ній вже більше року. Проте, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знялися із реєстраційного обліку.

Відповідачі членами їх сім'ї не являються, ніколи не проживали разом, не були пов'язані спільним побутом та не мали спільного сімейного бюджету. Всі обов'язки, що випливають з договору найму та утримання житлового будинку не виконують.

Факт непроживання підтверджується актами обстеження квартири від 21.01.2015 р„ 17.02.2015 p., 12.03.2015 р., 15.04.2015 p., 30.05.2015 p., 14.06.2015 p.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Факт непроживання відповідачів у кв. №12 в буд. №5/а по вул. Свободи у м. Хмельницькому з 1.07.2007 р. як свідки підтвердили ОСОБА_8, ОСОБА_9

Суд приходить до висновку, що слід визнати ОСОБА_6, ОСОБА_5 такими особами, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №12 в будинку №5/а по вул. Свободи у м. Хмельницькому.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 226 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст.71, 72, Житлового кодексу України суд

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третьої особи без самостійних вимог - Хмельницької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ОСОБА_5 такими особами, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №12 в будинку №5/а по вул. Свободи у м. Хмельницькому.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі по 121,80 грн. з кожного

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.