04.12.2015 року Провадження №2/425/1229/15
Справа №425/2783/15-ц
04 грудня 2015 року Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого - судді Овчаренко О.Л..
за участю секретаря - Гайворонської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час син навчається в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут». 23.09.2011 року рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області було стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до закінчення сином навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років. Однак відповідач неналежним чином виконував свій обов,язок по сплаті аліментів, у зв,язку з чим за період з 01.07.2014 року по 29.07.2015 року та станом на 28.08.2015 року утворилась заборгованість в сумі 6665,92грн. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам в розмірі 6665,92 грн. та неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 9125,92 грн, а також суму сплаченого нею судового збору в розмірі 243,60 грн.
Позивачка в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином ( а.с.27,33). Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 04 грудня 2015р. згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв,язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов,язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно із ст..195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21.10.2003 р., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с. 10).
Від шлюбу у подружжя ОСОБА_1 29.07.1992 року народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11).
23.09.2011 року рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області у цивільній справі № 2-1041/11 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання з відповідача ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно на період його навчання в Національному технічному університеті «Харьківський політехнічний інститут», але не більш ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, починаючи з дня подання позовної заяви - 01.09.2011р. Рішення суду набрало законної сили (а.с.14).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач неналежно виконує свій обовязок щодо сплати аліментів на користь позивача ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2, внаслідок чого має заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно з довідкою -розрахунком ВДВС Лисичанського МУЮ складає 6665,92 грн. (а.с.13)
При цьому у зазначеній довідці-розрахунку вказано, що заборгованість по аліментам утворилась за період з 01.07.2014 р. по 30.07.2015 р., що спростовується наведеним в цій же довідці розрахунком, з якого вбачається, що заборгованість по аліментам утворилась за період з 01.12.2014 р. по 30.07.2015 р. Таким чином, судом встановлено, що відповідач дійсно має заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.12.2014 р. по 30.07.2015 р. в розмірі 6665,92 грн. За змістом ст.368 ЦПК України рішення суду, яке набрало законної сили, виконується на підставі виконавчого листа і є підставою для відкриття виконавчого провадження (ст.19 Закону України «Про виконавче провадження»). Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження».
За положеннями ст..194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст..187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії чи стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Таким чином, ч. 4 ст.194 СК України визначає порядок стягнення заборгованості з аліментів за рішенням суду лише тоді, коли така заборгованість за аліментами утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст..187 СК України, тоді як заборгованість, яка утворилася за аліментами, що стягуються за виконавчим листом, виданим на підставі судового рішення, обчислюється та стягується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», і не потребує додаткового судового рішення. При цьому суд може вирішувати питання про розмір заборгованості лише в разі наявності спору про це (п. 9 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 4 ст.195 СК України). Цей висновок повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в ухвалі від 08.06.2011 р. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача по сплаті аліментів виникла під час виконання рішення суду, обчислений державним виконавцем розмір заборгованості не оспорюються, а тому зазначена заборгованість по аліментам підлягає стягненню не шляхом ухвалення нового судового рішення, а в порядку примусового виконання рішення суду на підставі виконавчих документів, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів є безпідставними та не підлягають задоволенню. Щодо частини позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки (пені) суд зазначає наступне.
Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розглдяі справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року передбачена ст..196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд дійшов висновку про наявність вини відповідача у простроченні по сплаті аліментів, так як судом встановлено, що відповідачу відомо про його обов'язок сплачувати аліменти на утримання сина на час навчання і він частково сплачував відповідні суми аліментів у спірному періоді. При цьому, відповідачем не було надано ніяких відомостей про те, що заборгованість по аліментам виникла не з його вини, а з об,єктивних незалежних від нього причин. Аналізуючи вищенаведене, враховуючи наявність заборгованості у відповідача по сплаті аліментів в період з 01.12.2014 року по 30.07.2015 року та наявність вини відповідача у виникненні цієї заборгованості, суд дійшов висновку про наявність у одержувача аліментів ОСОБА_1 права на стягнення неустойки. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком пені за прострочення по сплаті аліментів, який був зроблений позивачем, і вважає, що розмір пені у зв'язку із несплатою аліментів відповідачем в період з 1 грудня 2014 року по 30 липня 2015 року повинен ґрунтуватися на іншій формулі розрахунку, виходячи з наступного. За змістом ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст..196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-49цс15 про стягнення заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини та пені за прострочення сплати аліментів. Отже, розмір пені у зв'язку із несплатою аліментів відповідачем в період з 1 грудня 2014 року по 30 липня 2015 року становить 2016,17 грн., виходячи з такого розрахунку: грудень 2014 року - заборгованість 792,26 грн. х 1% пені х 31 день = 245,60 грн., січень 2015 року - заборгованість 846,90 грн. х 1% пені х 31 день = 262,54 грн., лютий 2015 року - заборгованість 846,90 грн. х 1% пені х 28 днів = 237,13 грн., березень 2015 року - заборгованість 846,90 грн. х 1% пені х 31 день = 262,54 грн., квітень 2015 року - заборгованість 846,90 грн. х 1% пені х 30 днів = 254,07 грн., травень 2015 року заборгованість 846,90 грн. х 1% пені х 31 день = 262,54 грн., червень 2015 року - заборгованість 846,90 грн. х 1% пені х 30 днів = 254,07 грн., липень 2015 року - заборгованість 792,26 грн. х 1% пені х 30 днів = 237,68 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення по сплаті аліментів за період з 1 грудня 2014 року по 30 липня 2015 року в сумі 2016,17 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 31 грн. 10 коп. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,81,88,212-215,224,225 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 1 грудня 2014 року по 30 липня 2015 року в сумі 2016 (дві тисячі шістнадцять) грн. 17 коп. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 31 (тридцять одна) гривня 10 копійок. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.Л.Овчаренко