АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/819/К/15 Головуючий в суді першої
Справа № 171/2868/14-ц інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 (1) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі Петренко К.І.,

за участю - представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі Банк) звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого позивач зазначив, що згідно договору № KRA0GK від 14.07.2008 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 13137,87 євро терміном дії до 14.07.2018 року зі сплатою відсотків за користування коштами на умовах, встановлених договором. Уточнивши свої вимоги, позивач зазначив, що звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором станом на 01 жовтня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 9634,58 Євро, що еквівалентно 157043,60 грн., з яких: заборгованість за кредитом 140518,39 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 6722,77 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 1271,07 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань 815,00 грн.; штраф (фіксована частина) 250, 04 грн. та штраф (процентна складова) 7466,38 грн., яку разом із судовими витратами в сумі 243 грн. 60 коп. позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року позовні вимоги Банку задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, суд неправомірно розглянув справу за її відсутності, позбавивши її права на захист, не звернув увагу на ту обставину, що хоча договір укладено в інозменій валюті в євро, відповідач отримала їх гривневий еквівалент, тобто фактично кредитний договір укладено у гривнях, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами про отримання кредитних коштів та тим фактом, що іпотечний договір також укладено у гривнях. Оскільки в період з 2008 по 2015 роки відповідач сплатила за кредитним договором 287 000 грн., вона вважає, що виконала умови кредитування в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору № KRA0GK від 14.07.2008 року Банк надав відповідачу ОСОБА_3 кредит у розмірі 13137,87 євро терміном дії до 14.07.2018 року зі сплатою відсотків за користування коштами на умовах, встановлених договором.

Відповідач підтвердила свою згоду з умовами кредитного довгору, що підтверджується її підписом (а.с. 8-10).

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в іноземнй валюти євро для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Відповідач зобовязання перед позивачем в повному обсязі не виконав, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 9634,58 євро, що еквівалентно 157043,60 грн., а саме: заборгованість за кредитом 140518,39 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6722,77 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом 350,00 грн., штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина), 824,08 грн. (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 157043 грн.60 коп., суд першої інстанції виходив з доведеності факту невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Встановивши, що позивач виконав зобовязання за кредитним договором, а відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі повертав кошти на погашення позики, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ОСОБА_3 заборгованість станом на 01 жовтня 2014 року в сумі 9634,58 Євро, що еквівалентно 157043,60 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 про те, що суд неправомірно розглянув справу за відсутності відповідача, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки про слухання справи відповідач була повідомлена належним чином, однак тричі подавала до суду заяви про відкладення розгляду справи у звязку зі своєю хворобою (а.с. 22,35,47), проте в останнє судове засідання не зявилася і доказів поважності причини своєї неявки не подала.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст.. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання ввідповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Посилання відповідача на недійсність договору та недоведеність позивачем суми боргу є безпідставними з огляду на її власноручний підпис у договорі, яким вона підтвердила свою згоду з умовами договору, а також з огляду на розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростований.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір фактично було укладено не в іноземній валюті євро, а в державній грошовій одиниці - гривні, спростовуються умовами договору, відповідно п. 8.1. якого відповідач отримала кредитні кошти саме у розмірі 14736,79 євро, із яких 12600 євро на придбання нерухомості (а.с. 10), та додатком № 1 до договору графіком погашення кредиту, згідно якого відповідач зобовязалась погашати кредитні зобовязання в іноземній валюті в розмірі 248,22 євро щомісяця.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відповідач підтвердила, що виконувала свої зобовязання перед позивачем, здійснюючи оплату в іноземній валюті в розмірі, зазначеному в графіку погашення кредиту.

Крім того, колегією суддів було досліджено надані позивачем копії: заяви ОСОБА_3 від 14 липня 2008 року на видачу готівки в сумі 12600євро (а.с. 91), ордеру-розпорядження №1 від 14 липня 2008 року на надання кредиту в сумі 12600 євро (а.с. 91) та касового ордеру №1 від 14 липня 2008 року на отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 12600євро у гривневому еквіваленті в сумі 96609,24грн. та (а.с. 90).

Відповідач ОСОБА_3 підтвердила належність їй особистих підписів, які містяться на зазначених документах, що спростовує її посилання на незаконність рішення суду через ненадання Банком оригіналів цих документів.

Також безпідставними є доводи ОСОБА_3 про неврахування судом сплачених нею коштів за кредитним договором, оскільки в порушення ч.1 ст. 60 ЦПК України не підтверджені належними доказами.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суду вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_4