Справа № 572/5413/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.

при секретареві Сосюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (далі ОСОБА_2 "СК "Провідна"), звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу в сумі 49500 гривень, понесених позивачем внаслідок оплати по договору страхування наземного транспорту стосовно дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка сталася 10.03.2014 року о 16 год. 00 хв. на автодорозі Городище-Рівне-Староконстянтинів 72 км+300 м. в с. Немовичі Сарненського району Рівненської області між застрахованим автомобілем марки «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3, та автомобілем марки „ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1, в результаті чого з вини відповідача ОСОБА_1 застрахованому автомобілю марки «Ленд Ровер», який належить ОСОБА_4, було завдано механічних ушкоджень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1, як водій та учасник вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 «СК «Провідна», як страховика, у визначений законом строк про ДТП не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала повністю, дала пояснення згідно позовної заяви.

Відповідач у судове засідання 21 грудня 2015 року не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання.

Дослідивши документи і матеріали справи, зясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Факт вчинення ОСОБА_1 неправомірних діянь, які спричинили пошкодження транспортного засобу, підтверджується наданою довідкою № 9367897 органів Державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненської області від 31.03.2014 року, згідно якої автомобіль марки «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав пошкодження передньої правої, бокової правої частин; постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 14.03.2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 гривень. З постанови суду вбачається, що 10.03.2014 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Городище-Рівне-Староконстянтинів 72 км+300 м. в с. Немовичі Сарненського району Рівненської області, керуючи автомобілем марки „ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_2, виконував поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Вказана постанова від 14.03.2014 року, якою встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України обовязковою для висновку про цивільно-правові наслідки дій відповідача з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони відповідачем.

Власником транспортного засобу марки «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3, є ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК 193550.

03.02.2014 р. між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу автомобіля марки «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1, поліс № АС 1540998, відповідно до умов якого договір діє в період з 03.02.2014 р. по 03.02.2015 р., а страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Франшиза складає 0 грн., страхова сума за шкоду, заподіяну майну 50000,00 грн. (а.с. 11).

11.03.2014 р. ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою № (НОМЕР_3) НОМЕР_4 про страхову виплату (а.с. 13-14). Відповідно до страхового акту № 1 по справі ОСОБА_2 "СК "Провідна" № НОМЕР_4 від 05.05.2014 року позивачем визначено до виплати для ОСОБА_4 49500 грн. Завдана матеріальна шкода власнику транспортного засобу автомобіля марки «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок ДТП, визначена розрахунком та калькуляцією по справі № НОМЕР_4 від 07.04.2014 року. Згідно розрахунку розмір матеріальної шкоди становить 142037,43 грн. ОСОБА_2 "СК "Провідна" сплачено для ОСОБА_4 страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування у розмірі 49500 грн. згідно платіжного доручення № 018665 від 06.05.2014 р. та платіжної відомості № ВПТ-009090 від 06.05.2014 року (а.с. 21, 22)

Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, як випливає із приписів вищенаведених правових норм, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, яка відповідальна за завдані збитки. Особа, що є винною у скоєнні ДТП, наслідком якого стало пошкодження майна застрахованої позивачем особи, є особою, винною у завданні збитків. За таких обставин, відповідно до приписів вищенаведених правових норм, позивач, після виплати застрахованій ним особі, може звернутися з відповідною вимогою до ОСОБА_1 винного в завданні застрахованій позивачем особі збитків.

Правила щодо відшкодування шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу та порядок виплати страхового відшкодування встановлені, зокрема, ст.ст. 29, 37 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Таким чином, відшкодування шкоди здійснюється у порядку, що встановлений зазначеним Законом. Позивач сплатив для ОСОБА_4 страхове відшкодування за договором страхування та вважає, що до нього перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

Статтею 1191 ЦК України визначене право позивача на зворотну вимогу (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Правила щодо регресного позову страховика встановлені ст. 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пп. 38.1.1 п. 38.1 якої страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані сп'яніння під впливом алкоголю, наркотичних, психотоксичних чи інших одурманюючих речовин; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди чи ухилився від проведення в установленому порядку перевірки, констатуючої дію алкогольних напоїв, наркотичних чи інших одурманюючих речовин, чи споживав ці речовини після дорожньо-транспортної пригоди до відповідної констатуючої перевірки; г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Отже, якщо страхувальник або водій, який спричинив ДТП, повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 вищезгаданого Закону, то до страховика, що виплатив страхове відшкодування потерпілій та застрахованій ним особі, переходить право регресного позову до страховика, який застрахував відповідальність особи, що спричинила дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обовязок доказування покладений на сторони.

Суду надано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу автомобіля марки „ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_2, поліс № АС 4149472, відповідно до умов якого вказаний договір, укладений між ОСОБА_2 "СК "Провідна" ОСОБА_1, діє в період з 31.08.2013 р. по 30.08.2014 р., а страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Франшиза складає 510 грн., страхова сума за шкоду, заподіяну майну 50000,00 грн. (а.с. 8). Проте не надано належних та допустимих доказів, що страхувальник ОСОБА_1, який і є також водієм, що спричинив ДТП, повідомив страховика, який застрахував відповідальність особи, що спричинила дорожньо-транспортну пригоду у строки, визначені у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" про настання ДТП.

Оскільки ДТП сталася з вини водія відповідача ОСОБА_1, позивач звернувся до нього з регресною вимогою про стягнення 49500 грн., як з водія автомобіля марки „ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_2. Відповідно до приписів п.п. 38.1.1, 38.1.1 ґ) п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ч. 2 ст. 1187 ЦК України позивач ОСОБА_2 "СК "Провідна" набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача ОСОБА_1, який як водій та учасник вказаної дорожньо-транспортної пригоди, страховика у визначений законом строк про ДТП не повідомив. За таких обставин, доводи позивача про наявність правових підстав про стягнення страхового відшкодування в розмірі 49500 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 79 ч. 2, 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 стягуються на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 495 гривень витрат, повязаних із сплатою судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" в порядку регресу 49500 гривень суми страхового відшкодування, понесених приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" внаслідок оплати по договору страхування наземного транспорту ОСОБА_3 № АС/4149472 від 30.08.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" 495 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :