Категорія 59Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої: Марчук В.С.

суддів: Войтка Ю.Б., Шемети Т.М.

при секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2014 року про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця відділу ДВС Вінницького РУЮ Косюк Олени Миколаївни, -

В С Т А Н О В И Л А :

03.09.2014 року державний виконавець відділу ДВС Вінницького РУЮ Косюк О.М. звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №43769550 з виконання виконавчого листа №127/25706/13-ц від 30.01.2014 року виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення коштів, згідно якого необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь КС «Метроном» кошти в сумі 34 293,60 грн. та виконавчого листа №127/1839/14-ц від 15.05.2014 року, виданого Вінницьким міським судом про стягнення коштів на користь ОСОБА_4

ОСОБА_2 було направлено постанови про відкриття виконавчого провадження 08.04.2014 року та 04.06.2014 року і надано строк для самостійного виконання до 15.04.2014 року і до 10.06.2014 року. Згідно відповіді управління ДМСУ у Вінницькій області від 22.04.2014 року він документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 для тимчасового виїзду за кордон.

За боржником нерухомого майна, транспортних засобів, будівельної техніки та земельних ділянок не зареєстровано; пенсії він не отримує; номери рахунків відсутні, а станом на 21.08.2014 року ніяких заходів щодо добровільного погашення коштів не вжито, тому вбачається ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду і є необхідність в його тимчасовому обмеженні у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2014 року подання державного виконавця було задоволено та тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань по сплаті боргу.

ОСОБА_2.15.10.2015 року оскаржив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2014 року в апеляційному порядку через її незаконність та необґрунтованість.

При цьому апелянт вказав, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України є крайнім заходом; що він уже відшкодував 10 000 грн. і має підстави для добровільного відшкодування всієї суми боргу.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як видно з оскаржуваної ухвали суду, розгляд подання відбувся без участі державного виконавця, всупереч вимозі ч.2 ст. 377-1 ЦПК України. А в Узагальненні судової практики Верховного Суду України за 2014 рік щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вказано, що за змістом ч.2 ст.377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду необхідність такого обмеження.

При розгляді вказаного подання участь державного виконавця була необхідна, оскільки викладення обставин, що постанови про відкриття виконавчого провадження були направлені боржнику 08.04.2014 року та 04.06.2014 року, є голослівним та безпідставним; до подання надані копії постанов та виконавчих листів (а/с 59-62), проте відомості про вручення зазначених постанов боржнику відповідно до вимоги ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», в доданих до подання матеріалах, відсутні.

Відсутні у матеріалах справи і будь-які інші докази доведеності до боржника факту відкриття виконавчих проваджень про примусове виконання рішень суду, що вказує на неповне з`ясування обставин щодо ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 та п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом та у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Згідно п.п.2,5 ч.1 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань та якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Таким чином, у зазначених правових нормах говориться про можливість обмеження громадян у праві виїзду за межі України в разі ухилення від виконання зобов`язання.

Надані державним виконавцем докази відсутності у боржника майна для реалізації з метою погашення заборгованості (а/с 65-72), не є ухиленням від виконання рішення суду, як і невжиття заходів боржника до погашення заборгованості за відсутності доказів про його повідомлення про наявність виконавчих проваджень з примусового виконання рішень суду.

Акт державного виконавця від 14.08.2014 року на а/с 73 про відсутність у боржника майна, яке підлягає опису та арешту, теж не є доказом ухилення боржника від виконання зобов`язання по сплаті боргу, оскільки у ньому відсутній підпис боржника та відмітка про відмову від підпису. За таких обставин, виникає питання, як міг бути складений акт за місцем проживання боржника без його участі.

З огляду на викладене, суд прийшов до передчасного висновку про необхідність задоволення подання державного виконавця, пославшись на надані ним до подання матеріали.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням порядку, встановленого для вирішення питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, передбаченого ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, тому її слід скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, в силу п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2014 року- скасувати. Питання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно В.С. Марчук