Справа № 163/1192/15-ц
Провадження № 2/163/181/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свій позов мотивує тим, що відповідно до реєстраційного посвідчення від 14 липня 1988 року, жилий будинок (домоволодіння), розташований в місті Любомль, по вулиці Леніна за №16, зареєстрований за ОСОБА_1 на праві особистої власності, на підставі Договору посвідченого Любомльською держноткнторою 24.05.1988 року №797. На одному подвірї з нею проживає її син ОСОБА_2, проте господарство веде окремо. 24 квітня 2015 року ОСОБА_2 пошкодив сарай, який вона почала будувати у себе на подвірї, а саме підкопав чотири опори, в результаті чого останній повалився, тим самим завдавши їй матеріальних збитків на загальну суму 400 гривень. Крім того вказує, що своїми неправомірними діями, ОСОБА_2 завдав їй і моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях. Просить суд стягнути з відповідача 400 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 300 грн. у відшкодування моральної шкоди та 250 грн. витрат повязаних з наданням правової допомоги.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, наведених в заяві. Пояснила, що будувала деревяний сарай для зберігання дров. У будівництві останнього їй допомагав сусід ОСОБА_3, якому вона за виконані роботи сплатила 400 гривень.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_1 за фактом пошкодження сарая, дільничним інспектором Любомльського РВ УМВС України у Волинській області було складено висновок від 25.04.2015 року про припинення в подальшому перевірки по вищезазначеному факту у звязку з тим, що завдані збитки є незначними, а диспозиція ст. 194 КК України передбачає кримінальну відповідальність за заподіяння матеріальної шкоди, яка становить 250 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян. З ОСОБА_2, який повідомив, що дійсно повалив конструкцію під сарай, оскільки він неодноразово попереджав свою матір про те, що сарай буде заважати проїзду на заднє подвіря, було проведено бесіду профілактичного характеру (а.с.3).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довів належними та допустимими доказами, вартості завданої шкоди його майну. Вартість завданої шкоди визначена лише показами свідка, що не дало суду можливості для встановлення реальних збитків такої шкоди.

Відмова в задоволенні основної позовної вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди за її безпідставністю в розумінні ст.1166 ЦК України, в свою чергу обумовлює та вказує на безпідставність похідних вимог щодо відшкодування за рахунок відповідача моральної шкоди та витрат пов'язаних з наданням правової допомоги.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов безпідставний та до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58, 60, 88, 209, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 1166, 1167 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.