Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/454/15-ц

09 грудня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючогосудді : ОСОБА_1

секретаря : Кушнірчук М.Д.

з участю позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільно нажитого майна подружжя та визнання права власності на будівельні матеріали та виконані роботи,-

Встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про поділ спільно нажитого майна подружжя та визнання права власності на будівельні матеріали та виконані роботи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала в уточненому вигляді, який просить задоволити та провести поділ спільно нажитого майна подружжя та визнати за нею право на ? на будівельні матеріали та виконані роботи відповідно з висновком експертизи. Стягнути судові витрати по справі.

Відповідач по справі ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, однак від нього поступила заява в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню всіх обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.ст. 60, 63, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а також дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом.

Судом встановлено, що 10.02.2001 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Цуцилівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 1.

За час спільного проживання в нас народилася троє дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживають разом зі мною (ас.9-11).

Після реєстрації шлюбу сторони по справі проживали в житловому будинку, що знаходиться в с.Гвід, вул. Д. Синяка 1 Надвірнянського району Івано-Франківської області, тобто в будинку відповідача. Будинок побудований батьками відповідача в 1975 році. Для будівництва та обслуговування даного житлового будинку та господарських будівель, Гвіздською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області було виділено земельну ділянку площею 0,02 га землі. Дані факти підтверджуються довідкою виконавчого комітету Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 15 січня 2015 року № 02,2-13л/206 та записами в погосподарській книзі.

Як вбачається з матеріалів погосподарської книги, відповідач по справі ОСОБА_4 набув право власності на будинковолодіння № 1 по вул. Д. Синяка в с. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області в порядку спадкування від своєї матері. Також, згідно погосподарського обліку за господарством відповідача обліковано земельні ділянки площею 0,55 га, з яких: 0,02 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; 0,53 га для ведення особистого селянського господарства.

За відповідачем ОСОБА_4 право власності на вищевказане домоволодіння та земельні ділянки не оформлено.

27 лютого 2013 року рішенням Надвірнянського районного суду шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку (ас.12).

Після розірвання шлюбу сторони по справі проживали у вказаному будинковолодінні.

Однак, через протиправну поведінку відповідача, 26 листопада 2014 року позивач змушена була переїхати на найману квартиру, що розташована в м. Надвірна майдан Шевченка 8/2. (Лист УГП УМВС України в Івано-Франківській області та акт обстеження матеріально-побутових умов-ас.13-16).

За час сумісного проживання сторони по справі за спільні кошти придбали матеріали та провели наступні роботи з покращення будинковолодіння № 1 по вул. Д.Синяка в с.Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області:

1. В 2006 році перекрили металочерепицею дах будинку, а фасад оббили пластиком.

2. Придбали і встановили деревяні двері.

3.Встановили шість металопластикових вікон з водовідливами.

4. Провели внутрішній ремонт будинку.

5. В 2008 році встановили бокову огорожу.

6. В період з 2009 року по 2013 рік спорудили центральну огорожу з каменю.

В 2006 році газифікували будинковолодіння № 1 по вулиці Д.Синяка в с.Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області на яке витрачено 3667 грн. 34 коп.

Окрім проведених робіт, сторони по справі за час шлюбу придбали наступне майно:

1. Меблевий набір в спальню (комод, шафа, дві тумбочки) вартістю 2000 грн.

2. Ліжко двоспальне деревяне 5000 грн.

3. Диван кутовий з двома мякими кріслами та столиком 3500 грн.

4. Прихожа 650 грн.

5. Меблевий набір в кухню 1500 грн.

6. Куток мякий зі столом - 950 грн.

7. Стіл складний 2шт. загальною вартістю 700 грн.

8. Тумбочка під телевізор 500 грн.

9. Телевізор LG 1400 грн.

10. Персональний компютер 5000 грн.

11. Параболічна антена з тюнером 800 грн.

12. Газова плитка 3-х камфорна 800 грн.

13. Холодильник - 1100 грн.

14. Витяжка 200 грн.

15. Газовий конвектор в кількості 3 штук загальною вартістю 3600 грн.

16. Дошка обрізна 4 м.куб. 4800 грн.

Всього придбали майна на загальну суму -32 500 грн.

Вище вказані будівельні матеріали, виконані роботи та майно є спільно сумісною власністю подружжя і кожна з сторін має право на ? їх частину.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не повязана з використанням його властивостей.

Право користування власністю- це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За винятком майна виключеного з цивільного обороту, ч. 1 ст. 61 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Як зазначено в ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (ч. 2 ст. 68 СК України).

Відповідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Згідно статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Проте, відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Оскільки відповідач по справі в добровільному порядку не бажає добровільно провести поділ майна та відшкодувати частину витрат понесених на придбання будівельних матеріалів та ремонт житлового будинку по вул. Д. Синяка, 1 в с. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області, а тому позивач змушена звертатися до суду.

21 квітня 2015 року по справі було проведено судову будівельно-технчну експертизу на виконання ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.03.2015 року.

Згідно висновку експерта №011/БТ-15 від 21.04.2015 року встановлено, що вартість спільних витрат будівництва з врахуванням вартості будівельних матеріалів, конструктивних елементів і робіт, витрачених на спільне будівництво, перебудову і реконструкцію досліджуваного будинковолодіння (виконані невідємні покращення), досліджуваних житлового будинку та інших господарських споруд, що знаходяться за адресою: вул. Синяка № 1 в селі Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області, станом на час проведення дослідження може становити 69 734 грн.

Половина (1/2 частина) відповідно становить 34 867 грн. (ас. 58-80).

Вищевказані будівельні матеріали, виконані роботи та майно є спільною сумісною власністю подружжя і сторони мають право на ? їх частину кожний.

Крім того, відповідачем по справі на користь позивача повернуто 11 000 грн. компенсації вартості рухомого майна.

Даний факт ствердила в судовому засіданні позивач по справі.

А тому суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Також згідно ст.88 ЦПК України з відповідача. слід стягнути на користь позивача. судові витрати по справі.

На підставі ст.ст.60, 61, 70 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, керуючись ст.ст.210, 213-215, 218, 293 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 - задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину будівельних матеріалів та виконаних робіт, затрачених на будівельні роботи будинковолодіння, що знаходиться по вулиці Синяка,1 в с.Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 34 867 грн. вартості будівельних матеріалів та виконаних робіт, затрачених на будівельні роботи будинковолодіння, що знаходиться по вулиці Синяка,1 в с. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області .

Виділити у власність ОСОБА_2 персональний комп»ютер вартістю 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 250 грн. грошової компенсації.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 4575 грн. судових витрат по справі, повязаних з сплатою судового збору по справі, наданням правової допомоги адвокатом та проведенням експертизи по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Мужик І.І.

Рішення виготовлено в повному обсязі 11.12.2015 року