Справа №478/1241/15-ц
пров. №2/478/297/2015
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним в якому зазначив, що 18 листопада 2013 року він та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо укладання договору купівлі-продажу житлового будинку №21, розташованого по вулиці Степова в селищі Висунь Казанківського району Миколаївської області. 18.11.2013 року він передав ОСОБА_5 10000 гривень в рахунок оплати вартості зазначеного будинку, про що останній склав розписку та передав йому свідоцтво про право власності та технічний паспорт на будинок видані на імя ОСОБА_6. Позивач вказав, що між ним та ОСОБА_5 було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору, але нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу належного йому житлового будинку не має змоги, оскільки попередні власники будинку ухилися від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу. Посилаючись на вказані обставини, просив визнати дійсним договір від 18 листопада 2013 року купівлі-продажу житлового будинку №21, розташованого по вулиці Степова в селищі Висунь Казанківського району Миколаївської області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Казанківського району Миколаївської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, надали суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнали, просили задовольнити.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши доводи представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

За загальними положеннями вимог цивільного законодавства за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

В силу ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Матеріалами справи встановлено, що власником житлового будинку №21 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Степова в селищі Висунь Казанківського району Миколаївської області являється ОСОБА_6.

Згідно розписки від 24 жовтня 2003 року ОСОБА_7, яка є донькою власниці житлового будинку ОСОБА_6, отримала від ОСОБА_8 кошти за житловий будинок в розмірі 3000 грн. (а.с.7).

Відповідно до розписки від 18 листопада 2013 року ОСОБА_5, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.29) являється чоловіком ОСОБА_4, продав ОСОБА_2 за 10000 грн. житловий будинок №21, розташований по вул. Степова в селищі Висунь Казанківського району Миколаївської області (а.с.8).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 24 жовтня 2015 року ОСОБА_6 померла 07 квітня 2014 року (а.с.41-42).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №42247425 від 26 листопада 2015 року спадкова справа після смерті ОСОБА_6, яка померла 07 квітня 2014 року не заводилась.

Встановлені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_2 поселився у житловий будинок на підставі домовленості (угоди) з громадянином ОСОБА_5,який на момент укладення домовленості не був власником житлового будинку. Договір купівлі-продажу нерухомого майна з дотриманням вимог закону щодо такого виду правочинів сторони не укладали.

Відповідно до вимог ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною другою даної статті передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається на те, що між ним та ОСОБА_5 була досягнута згода щодо всіх істотних умов договору і він ним фактично виконаний, однак власник будинку ОСОБА_6 померла 07 квітня 2014 року, тому сторонами дії щодо нотаріального посвідчення договору не були здійснені.

Згідно розяснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання дійсним правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, судам необхідно врахувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними, а отже, не створюють прав та обовязків для сторін.

При розгляді таких справ суд повинен зясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухиляється від його посвідчення та чи не втрачена така можливість, а також чи немає підстав нікчемності правочину.

В силу ч.3ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Слід звернути увагу на те, що з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким з цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації (ч.4 ст. 334 ЦК України).

За таких обставин, суд приходить висновку, що нотаріальне посвідчення договору, який позивач просить визнати дійсним, не було здійснено під час його укладання. Не надано позивачем і доказів відповідно до вимог ст. ст. 57-59 ЦПК України, належності спірного житлового будинку з надвірними будівлями саме громадянину ОСОБА_5, оскільки власник спірного домоволодіння ОСОБА_6 померла 07 квітня 2014 року, а договір купівлі-продажу між сторонами був укладений 18.11.2013 р. Таким чином, третя особа ОСОБА_5 на момент укладення договору купівлі-продажу не був власником домоволодіння, а тому не мав права його продажу.

До того ж, позивачем пред'явлено вказаний позов до ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області, яка не може вважатись належним відповідачем у спорі щодо нерухомого майна, яке входило до складу спадщини відкритої в 2014 році, але яка не була неприйнята жодним із спадкоємців. Крім того, відповідачем не вирішувалось питання щодо визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторони, які не були присутніми у судовому засіданні можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя