Справа № 510/485/15-ц
У Х В А Л А

29.07.2015 м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із цивільним позовом до ОСОБА_2 із вимогами про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом встановлення межового паркану.

При предявленні позову позивачем було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої він просить заборонити відповідачу ОСОБА_2 будь-яким чином будувати, перебудовувати межовий цегляний паркан на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 на праві власності.

ОСОБА_1І свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 побудувала господарську будівлю з шиферного покриття на земельній ділянці, що належить позивачеві, тим самим перешкоджаючи йому встановити межовий паркан, господарська будівля збудована відповідачкою за межами її земельної ділянки, без дозволу органів місцевої влади, без дозволу позивача, як власника земельної ділянки на якій ця будівля розташована, а тому він вважає самовільно збудовану споруду незаконною, тим самим порушено право власності на земельну ділянку позивача.

Так як позивач є власником вищевказаної земельної ділянки, на якій відповідачка станом на 27.07.2015 року почала будувати паркан з цегли в порушення межової границі, на вимоги не проводити будування межового цегляного паркану на земельній ділянці, яка належить позивачеві на праві власності, відповідачка не реагує та продовжує будування, позивач за для захисту свого права власності подав відповідний позов про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом встановлення межового паркану.

Позивач вважає, що у разі невжиття заходів із забезпечення позову вищевказані дії відповідачки можуть призвести до порушення його прав як власника земельної ділянки, також знаючи про наявний спір та позовної заяви в проваджені суду, відповідачка шляхом будування на спірній земельній ділянці, ускладнить виконання рішення суду у майбутньому, що призведе до значних зусиль та витрат по відновленню належного позивачеві права у разі задоволення його позову.

З урахуванням вищевикладеного, заява про забезпечення позову у справі підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Такий вид забезпечення позову, як арешт майна, полягає у забороні відчуження майна до набрання рішенням суду чинності або до скасування ухвали про забезпечення позову.

Ті обставини, які склалися на момент розгляду вищевказаного позову, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Тому, заява про заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного,

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відповідачу ОСОБА_2 будь-яким чином будувати, перебудовувати межовий цегляний паркан на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 на праві власності.

Копії ухвали направити до відділу державної виконавчої служби Ренійського району та позивачу.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання , а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали .

Суддя В.І. Дудник