АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ 9 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна О.М., Деркач Н.М.

за участю секретаря - Хлус Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської міської радипро визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом/ а. с. 2-7 /.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що вона є донькою ОСОБА_3, племінницею ОСОБА_4 та онукою ОСОБА_5

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належало домоволодіння №1 по пров. Люблинський в м. Дніпропетровську та земельна ділянка площею 0,0589 га, кадастровий номер :03:237:0013, яка теж розташована в м. Дніпропетровську по пров. Люблінському, 1.

ОСОБА_5 належало 5/6 частин домоволодіння та земельної ділянки, а ОСОБА_4 1/6 частина домоволодіння та земельної ділянки.

ОСОБА_5 померла 22.02.2001 року, спадкоємцем якої за законом була її донька - ОСОБА_4, яка своєчасно, у відповідності до вимог чинного законодавства, прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 і 18.12.2001 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/6 частин домоволодіння та 5/6 частин земельної ділянки.

Однак, в Управлінні земельних ресурсів це свідоцтво ОСОБА_6 не було зареєстроване, державний акт на вказану частину земельної ділянки ОСОБА_4 за життя переоформлено не було.

ОСОБА_4 померла 11.03.2008 року, а, оскільки спадкоємців першої черги не було, то спадкоємцем другої черги за законом стала її рідна сестра ОСОБА_3 (мати позивачки), яка своєчасно у відповідності до вимог закону звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 23.01.2009 року отримала в Першій дніпропетровській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, яке розташоване м. Дніпропетровську по пров. Люблінському,1, однак оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку спадкоємець ОСОБА_3 не змогла, у звязку з тим, що померла ОСОБА_4 за життя не зареєструвала своє право власності на успадковану нею частину земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння.

ОСОБА_3 померла 14.06.2012 року, спадкоємцем померлої є її донька - ОСОБА_2 (позивачка), яка своєчасно звернулася до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця.

Позивачка ОСОБА_2 22.03.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, що розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Люблинський 1, яке цього ж дня було зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер 1.

Державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 13.04.2013 року було винесено постанову про відмову у здійсненні нотаріальних дій, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Люблинський 1, після померлої 14.06.2012 року ОСОБА_3 у звязку з відсутністю у позивачки правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме на спірну земельну ділянку.

За таких обставин, позивачка змушена звернутися до суду з позовом, де просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після померлої 14.06.2012 року ОСОБА_3, - на земельну ділянку загальною площею 0,0589 га, розташовану за адресою м. Дніпропетровськ, пров.Люблинський,1, кадастровий номер :03:237:0013, в тому числі 5/6 частин даної земельної ділянки, які належали ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, та 1/6 частини цієї земельної ділянки, яка належала ОСОБА_4 померлій 11.03.2008 року, спадкоємцем якої була ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав / а. с. 2-7 /.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2015 року ОСОБА_2 в задоволенні її позовних вимог відмовлено /а. с. 107-111/.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася ОСОБА_2 і звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 16.09.2015 року скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи /а. с. 115-120/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення по справі в силу ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Відмовляючи позивачці в її позовних вимогах суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 за життя належним чином не оформила право власності на спірну земельну ділянку, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Однак. з такими висновками суду погодитися неможна оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3, племінницею ОСОБА_4 та онукою ОСОБА_5 /а. с. 9-13/.

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4, на праві спільної часткової власності, належало домоволодіння №1 по пров.Люблинському в м. Дніпропетровську та земельна ділянка площею 0,0589 га, кадастровий номер :03:237:0013, яка розташована в м. Дніпропетровську по пров. Люблінському,1.

ОСОБА_5 належало 5/6 частин домоволодіння та земельної ділянки, а ОСОБА_4 1/6 частина домоволодіння та земельної ділянки /а. с. 14-17/.

Земельна ділянка площею 0,0589 га, кадастровий номер :03:237:0013, яка розташована в м. Дніпропетровську по пров. Люблінському,1, належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі Державних актів на право приватної власності на землю: ОСОБА_5 акт ІІІ-ДП № 121100 від 11.10.2001 року / а. с.86 /, а ОСОБА_4 акт ІІІ-ДП № 121099 від 11.10.2001 року / а. с. 85 /.

ОСОБА_5 померла 22.02.2001 року, спадкоємцем за законом була її донька ОСОБА_4, яка своєчасно у відповідності до вимог чинного законодавства прийняла спадщину після смерті померлої ОСОБА_5 / а. с. 90 зворот/, і 18.12.2001 року отримала Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/6 частин домоволодіння по пров. Люблинському, 1 в м. Дніпропетровську / а. с.100 зворот/ та Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділняку по пров. Люблинському, 1 в м. Дніпропетровську / а. с. 101 /, однак в Управлінні земельних ресурсів свідоцтво про право на спадщину (на земельну ділянку) зареєстроване не було і державний акт на вказану земельну ділянку ОСОБА_4 за життя на своє імя переоформлено не було.

ОСОБА_4 померла 11.03.2008 року, а, оскільки спадкоємців першої черги не було, то спадкоємцем другої черги за законом стала її рідна сестра ОСОБА_3 (мати позивачки ОСОБА_2М.), яка своєчасно у відповідності до вимог закону звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини / а. с.73 зворот,88 /.

ОСОБА_3 23.01.2009 року отримала в Першій дніпропетровській державній нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Люблинський 1 /а. с. 75/, однак оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку за цією ж адресою спадкоємець ОСОБА_3 не змогла у звязку з тим, що померла ОСОБА_4 за життя не зареєструвала своє імя право власності на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння.

ОСОБА_3 14.06.2012 року померла, спадкоємцем померлої є її донька - ОСОБА_2 (позивачка), яка своєчасно звернулася до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері / а. с. 55 /.

Після смерті матері позивачка 22.03.2013 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, розташоване в м. Дніпропетровську по пров. Люблінському,1, і це право ОСОБА_2 цього ж дня було зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер 1 / а. с. 64,108 /.

Державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 13.04.2013 року було винесено постанову про відмову у здійсненні нотаріальних дій, а саме: видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться в м. Дніпропетровську по пров. Люблінському,1, після померлої 14.06.2012 року ОСОБА_3, у звязку з відсутністю у позивачки ОСОБА_2 правовстановлюючого документа на спадкове майно, тобто на спірну земельну ділянку /а.с.30/. Аналогічні постанови державного нотаріуса Першої дніпропетровської нотаріальної контори від 10.04.201 року та від 11.04.2012 року теж були отримані ОСОБА_2 / а. с. 88 зворот,89 /.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 у встановленому законом порядку (в порядку спадкування за законом) стала власницею домоволодіння 1 по пров. Люблінському в м. Дніпропетровську. Це домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 0,0589 га розташованій в Жовтневому районі м. Дніпропетровська по пров. Люблинському,1 (кадастровий номер 210100000:03:237:0013), що належала на праві спільної часткової власності померлим ОСОБА_5 (померла 22.02.2001 року) та ОСОБА_4 (померла 11.03.2008 року) на підставі Державних актів на право приватної власності на землю: ОСОБА_5 акт ІІІ-ДП № 121100 від 11.10.2001 року / а. с.86 /, а ОСОБА_4 акт ІІІ-ДП № 121099 від 11.10.2001 року / а. с. 85 /.

Спірна земельна ділянка у свій час була успадкована, у встановленому законом порядку, після смерті ОСОБА_5 - ОСОБА_4, а після її смерті ОСОБА_3 і після смерті останньої позивачкою ОСОБА_2, що підтверджується копіями спадкових справ після померлих ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 / а. с. 90-101,73-89,54-66 /.

Отже, в силу ч. 3 ст. 1296 ЦК України, - відсутність свідоцтва про право на спадщину (на земельну ділянку) не позбавляє спадкоємця ОСОБА_2 права на спадщину, тобто на спірну земельну ділянку.

До того ж, як вище зазначено в даному рішенні, ОСОБА_2 успадкувала все домоволодіння по пров. Люблинському,1 в м. Дніпропетровську і є його одноособовою власницею, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.03.2013 року / а. с. 27,64 / і це право нею зареєстроване 22.03.2013 року у встановленому законом порядку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності / а. с. 29 /.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції від 16.09.2015 року не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом, після померлої 14 лютого 2012 року ОСОБА_3, - на земельну ділянку площею 0,0589 га розташовану в Жовтневому районі м. Дніпропетровська по провулку Люблинському,1 (кадастровий номер 210100000:03:237:0013), що належала на праві спільної часткової власності померлим ОСОБА_5 (померла 22.02.2001 року) та ОСОБА_4 (померла 11.03.2008 року).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу..

СУДДІ: