ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/226/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі судді Вовка Є.І.,

при секретарі Біді В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії та постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Шевченка Максима Романовича,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду з вказаною скаргою до Дарницького районного суду м. Києва (автоматичний перерозподіл якої на суддю Вовка Є.І. було здійснено 07 грудня 2015 року а.с.1, 18) щодо визнання незаконними та скасування постанов ВП №45738418 від 15.06.2015 року та ВП №45738490 від 15.06.2015 року, винесених старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Шевченком М.Р. про повернення виконавчого документу стягувачу - виконавчих листів №753/11264/13, виданих Дарницьким районним судом м. Києва 03.12.2014 року, а також щодо зобов"язання Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції поновити/відкрити вказані виконавчі провадження та здійснити всі необхідні виконавчі дії для виконання рішення суду. Крім того, ОСОБА_2 просила повернути вказані виконавчі листи до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції для їх належного виконання.

Вимоги скарги обгрунтовані наступними обставинами.

Всупереч положенням діючого законодавства, зокрема, ст.ст.11, 20, 47, 68, 71 Закону України „Про виконавче провадження" були винесені постанови ВП №45738418 від 15.06.2015 року та ВП №45738490 від 15.06.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Шевченком М.Р. про повернення виконавчого документу стягувачу - виконавчих листів №753/11264/13, виданих Дарницьким районним судом м. Києва 03.12.2014 року. При цьому, державний виконавець не виконав у повному обсязі належні виконавчі дії за вказаними виконавчими листами щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, яка на даний час не стягнута у повному обсязі.

Дослідивши наявні матеріали, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.

З наданих скаржником копій постанов ВП №45738418 від 15.06.2015 року та ВП №45738490 від 15.06.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу (виконавчих листів №753/11264/13, виданих Дарницьким районним судом м. Києва 03.12.2014 року) вбачається, що вони винесені старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Шевченком М.Р., при цьому, в обгрунтуванні вказаних постанов не зазначено обсяг фактично здійсненого виконання (чи невиконання) стягнення за вказаними виконавчими листами.

Так, відповідно до ч.1 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі (а не частково) вчиняти виконавчі дії.

З положень ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ).

З положень ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч.4 ст.47 Закону України „Про виконавче провадження", про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення.

Крім того, у вказаних спірних постановах зазначено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, проте вказане твердження викладене в оскаржуваних постановах без належного мотивування, в тому числі, без зазначення інформації щодо конкретних заходів, які були вчинені державним виконавцем для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, в тому числі, щодо виявлення, розшуку майна, коштів боржника, тощо.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як передбачено ч.1 ст.6 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належить задовольнити частково скаргу, а саме: визнати незаконними та скасувати постанови ВП №45738418 від 15.06.2015 року та ВП №45738490 від 15.06.2015 року, винесених старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Шевченком М.Р. про повернення виконавчого документу стягувачу - виконавчих листів №753/11264/13, виданих Дарницьким районним судом м. Києва 03.12.2014 року.

В задоволенні решти вимог скарги належить відмовити як у необгрунтованих та безпідставних щодо повернення виконавчих листів судом до відділу ВДВС - оскільки оригінали вказаних виконавчих листів до суду не надавались, а також як у неконкретних щодо дій які скаржник просить зобов"язати вчинити вказаний відділ ВДВС, який не є суб"єктом оскарження згідно з вищенаведеними положеннями ст.383 ЦПК України.

Так, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись ст.383-388 ЦПК України, Законом України „Про державну виконавчу службу",

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати постанови ВП №45738418 від 15.06.2015 року та ВП №45738490 від 15.06.2015 року, винесених старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Шевченком М.Р. про повернення виконавчого документу стягувачу - виконавчих листів №753/11264/13, виданих Дарницьким районним судом м. Києва 03.12.2014 року.

Відмовити в задоволенні решти вимог скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом 5 днів.

СУДДЯ: