Справа № 510/1589/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2015 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В..;

-при секретарі Памбук Л.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягала.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:

-копія паспорта ОСОБА_1;

-копія свідоцтва про право на спадщину за законом ВВО №443404;

-копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно;

-копія акту прийому в експлуатацію житлового будинку №145 від 20.06.1996 року;

-копія рішення виконкому Ренійської міської ради народних депутатів №145 від 20.06.1996 року;

-копія свідоцтва про право власності на будову №509 від 08.08.1996 року;

-копія технічного паспорту на буд. №76, по вул. Зелена, у м. Рені, Одеської області;

-копія паспорта ОСОБА_2;

-копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3;

-копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4;

-копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що протягом 11 років, позивач, ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Власником зазначеного будинку була ОСОБА_3.

У 2004 році власник подарував позивачу зазначений будинок, після чого ОСОБА_1 стала мешкати в ньому, господарювати, вважаючи що вона є фактичним власником будинку.

На сьогоднішній день, позивач продовжує проживати у вказаному будинку. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком, утримує його, робить в ньому поточний та капітальний ремонт.

Позивачка пояснила, що вона неодноразово зверталася до відповідача із проханням переоформити квартиру відповідним чином, але кожен раз він запевняв позивачку, що документи виготовлюються.

24 березня 2014 року власник будинку ОСОБА_3 померла. Після її смерті, донька, відповідачка по справі пообіцяла переоформити будинок на позивачку, однак до теперішнього часу нічого не здійснила.

З 2004 року, відповідач або інші правонаступники власника жодного разу не витребували в позивача майно, вимог щодо повернення будинку не висували, не заперечували проти ремонтів будинку.

Таким чином, з 2004 року, позивачка повністю утримує будинок, сплачує комунальні платежі, робить поточний та капітальний ремонт, і вважає що за нею можливо визнати право власності на вищевказаний будинок.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 344 ЦК України передбачає випадок набуття права власності за набувальною давністю. За цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Слід також зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

Позивачка з 2004 р. вільно та безперервно володіє будинком №76 по вул. Зелена, у м. Рені, тобто більше десяти років. Позивач фактично виконує обовязки власника майна: здійснюює поточний ремонт будівлі та її технічне обслуговування, доглядає за її збереженням та ін. Відповідачу про це відомо, однак він не чинить будь-яких перешкод у володінні майном, не предявляє до позивача будь-яких претензій, взагалі не проти визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за позивачем. Позивач фактично, законно володіє чужим майном, оскільки між ним та відповідачем не укладалися договори про утримання нерухомого майна, його оренду та ін.

З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає правові підстави для визнання за позивачкою права власності на будинок №76 по вул. Зелена, у м. Рені, з положень набувальної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1223, 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на будинок №76 по вул. Зелена, у м. Рені, Одеської області, за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області 10 днів - з дня проголошення рішення.

Суддя: К.В. Сорокін