Справа № 161/9629/15-ц Провадження № 22-ц/773/1829/15 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Категорія: 27 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів Грушицького А.І., Федонюк С.Ю.,

з секретарем Перебойчуком Р.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним,

за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду від 10 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_7 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним покликаючись на те, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2013 р. ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме винним у вбивстві 25.04.2013 р. її чоловіка ОСОБА_8 Даним вироком ОСОБА_5 було засуджено до 11 років позбавлення волі, стягнуто з нього на її користь 22400 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди. Вказаний вирок надійшов на примусове виконання до Першого відділу ДВС Луцького МУЮ у Волинській області, відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на її користь вказаних грошових коштів. Державний виконавець повідомив їй, що здійснити звернення стягнення на майно ОСОБА_5 він не має можливості, у звязку з відсутність у останнього майна. На момент вчинення вказаного злочину ОСОБА_1В належав на праві власності автомобіль MITSUBISHI PAJERO, чорного кольору, 2002 року випуску, номер кузову JMBLYV75W2J000648. Даний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_5 з 05.11.2010 року і був знятий з обліку для реалізації лише 03 травня 2013 року. З довідки-рахунку серії ААВ № 149370, виданої 30 квітня 2013 року ПП «Лучеськ-Авто» вбачається, що вищевказаний автомобіль було продано відповідачу ОСОБА_3 З наданої ВРЕВ реєстраційної картки ТЗ слідує, що зняття автомобіля з обліку для реалізації було здійснено ОСОБА_5 особисто 03 травня 2013 року. Проте, ОСОБА_5 не міг вчинити дії по зняттю автомобіля з обліку та в подальшому дії по його відчуженню, оскільки ОСОБА_5 було затримано 25.04.2013 року і з цього часу він утримується під вартою. Вказаний правочин по відчуженню автомобіля, вчинений у формі довідки-рахунку порушує її право як потерпілої та стягувача. Вважає, що вказаний правочин має бути визнаний недійсним, як вчинений з порушенням вимог, встановлених законом, спірний автомобіль має бути повернутий у власність ОСОБА_5 Просить суд визнати біржову угоду (викладену у формі довідки-рахунку) серії ААВ № 149370 купівлі-продажу автомобіля MITSUBISHI PAJERO, чорного кольору, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, укладену 30 квітня 2013 року ПП «Лучеськ-Авто» недійсною з моменту її укладення, повернути вказаний автомобіль у власність ОСОБА_5

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 листопада 2015 року позов в даній справі задоволено.

Визнано угоду (викладену у формі довідки-рахунку) серії ААВ № 149370 купівлі-продажу автомобіля MITSUBISHI PAJERO, чорного кольору, 2002 року випуску, номер кузову JMBLYV75W2J000648, укладену 30 квітня 2013 року ПП «Лучеськ-Авто» недійсною з моменту її укладення, ухвалено повернути вказаний автомобіль у власність ОСОБА_5.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 182,70 грн. з кожного.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в поданій апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Покликається на те, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції вирішено питання про права і обовязки особи, яка не брала участі у справі. Також вказує, що автомобіль є спільним сумісним майном подружжя.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_4, представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на доводи, викладені в ній. Просили апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові повністю.

Представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечила. Просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2013 р. ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме визнано винним у вбивстві 25.04.2013 р. ОСОБА_8 та засуджено до 11 років позбавлення волі. Вирішено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 22400 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди (а.с. 5-9). Даний вирок набрав законної сили в січні 2014 року.

На підставі вищевказаного вироку суду було видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 100000 грн. моральної шкоди та 22400 грн. матеріальної шкоди. Вказані виконавчі листи були передані на примусове виконання до Першого відділу ДВС Луцького МУЮ, 27.03.2014 року відкриті виконавчі провадження з їх примусового виконання (а.с. 12-13).

З 05 листопада 2010 року відповідачу ОСОБА_5 на праві власності належав автомобіль MITSUBISHI PAJERO, чорного кольору, 2002 року випуску, номер кузову JMBLYV75W2J000648, що підтверджується результатом аналітичного пошуку (а.с.15).

30 квітня 2013 року ПП «Лучеськ-Авто» видало ОСОБА_3 довідку-рахунок серії ААВ № 149370 про те, що йому продано і видано автомобіль MITSUBISHI PAJERO, чорного кольору, 2002 року випуску, номер кузову JMBLYV75W2J000648 (а.с. 18).

Суд першої інстанції задовільняючи позов виходив з того, що на момент вчинення оспорюваного правочину не було дотримано встановленої законодавством умови щодо особистої присутності продавця відповідача ОСОБА_5 або його повноважного представника, оспорюваний правочин порушує право позивача ОСОБА_7 як потерпілої від кримінального злочину та як стягувача у виконавчому провадженні, оскільки з відповідача ОСОБА_5 на її користь вироком суду присуджено стягнення грошових коштів.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна із слідуючих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач у позовній заяві вказує, що даним договором купівлі-продажу автомобіля порушуються її права, оскільки з відповідача ОСОБА_5 в її користь вироком суду від 12.11.2013 року стягнуті кошти на відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_5 на праві власності належав автомобіль MITSUBISHI PAJERO чорного кольору, 2002 року випуску, номер кузову JMBLYV75W2J000648 з 05.11.2010 року. 03.05.2013 року даний автомобіль було знято з обліку та реалізовано ОСОБА_3

Із розписки, яку долучено до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 в рахунок вартості спірного автомобіля взяв у ОСОБА_3 кошти в сумі 80 тис. грн. Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 мав намір продати належний йому автомобіль (а.с. 59).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 цього ж Кодексу встановлено, що право власності є непорушним, Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином ОСОБА_5 як власник автомобіля вправі був розпоряджатися ним на власний розсуд, зокрема продати. Як встановлено в судовому засіданні даний автомобіль ПП «Луческ Авто» продав ОСОБА_3, що підтверджується Довідкою-рахунком серії ААВ № 149370 виданої 30 квітня 2013 року (а.с. 18).

Отже, позивач ОСОБА_7 стороною даного договору не була.

Не надала позивач та її представник доказів, що на спірний автомобіль було накладено арешт з метою забезпечення виконання вироку суду в частині цивільного позову, чи внесено у єдиний реєстр заборон. Як вбачається із матеріалів справи вирок суду щодо ОСОБА_5 проголошений в листопаді 2013 року, а арешт на автомобіль накладено тільки 25.06.2015 року, коли даний автомобіль не належав на праві власності відповідачу ОСОБА_5Л.(а.с. 21, 15).

Крім того, ухвалюючи рішення суд першої інстанції визнав угоду купівлі-продажу автомобіля MITSUBISHI PAJERO, укладену 30.04.2013 року ПП «Луческ Авто» недійсною з моменту її укладення та повернув вказаний автомобіль у власність ОСОБА_5

Ухвалюючи рішення про повернення автомобіля суд взагалі не звернув уваги та не дав юридичної оцінки, що спірний автомобіль станом на ухвалення рішення належав на праві власності особі, яка взагалі не брала участі у справі ОСОБА_9 (а.с. 15), чим порушив права останнього.

Колегія суддів вважає, що повертати автомобіль попередньому власнику як вирішив суд першої інстанції неможна, оскільки законодавством передбачений інший шлях витребування майна.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи встановлені обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що позивач ОСОБА_7 та її представник не довели, що права позивача були порушені даним договором купівлі-продажу автомобіля.

Таким чином, рішення суду першої інстанції із-за порушення норм матеріального та процесуального права, неповного зясування обставин, що мають значення для справи, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 218, 60ЦПК України, ст. 319, 321 ЦК Ураїни, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 10 листопада 2015 року в даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: