Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/402/15-ц
Провадження № 2/499/238/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"03" квітня 2015 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Кравчук О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання нерухомого майна обєктом права спільної сумісної власності рівними; розміру часток у праві спільної сумісної власності рівними; власності на 1/2 частину нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовної заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання: нерухомого майна обєктом права спільної сумісної власності, розміру часток у праві спільної сумісної власності рівними; права власності на 1/2 частину нерухомого майна.

Зі змісту ч. 4 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Зі змісту ч.2 п.4, 5 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Однак позовна заява не містить визначену повну ціну позову, так як заявлені вимоги є в тому числі, вимогами майнового характеру. При цьому з доданих до позову документів вбачається, що будинок має вартість 63164 гривень, земельні ділянки мають вартість 17245 гривень та 7202 гривень відповідно.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви: майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

З ч.5 ст.119 ЦПК України вбачається, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак, позивач до позовної заяви хоча й додала платіжне доручення, проте з суми сплаченої суми судового збору вбачається, що позивачем не було проведено повну оплату судового збору виходячи з вартості майна за позовом, та іншими вимогами, за кожною вимогою окремо.

За таких обставин позивачу слід визначити ціну позову та здійснити доплату судового збору виходячи з визначеної ціни позову, та вимогами немайнового характеру, за кожною вимогою окремо, на рахунок Іванівського районного суду Одеської області за такими реквізитами - рахунок №0200, отримувач УДКС в Іванівському районі Одеської області, , банк отримувач УК в Одеській області, МФО 828011 й надати до суду оригінал квитанції про вчинення таких дій.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Вищого спеціалізованого суду України який в: п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, (далі постанова) розяснив, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору; п. 12 постанови розяснив, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч.3 ст. 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами; п. 13 постанови розяснив, що якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою); в п.27 постанови розяснив, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

З п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В позовній заяві не зазначено виходячи з положень ч.2 ст. 57 ЦПК України докази на підтвердження обставин: ведення спільного господарства позивача з ОСОБА_3 з 2004 року; придбання будинку 87 по вулиці Каткова села Северинівка, Іванівського району Одеської області за спільні кошти позивача та ОСОБА_3, звернення до нотаріуса та неможливості оформлення документів.

Позивачем не вказані підстави для звільнення від доказування.

За таких обставин позивачам слід надати до суду відомості з зазначенням доказів, що підтверджують кожну вказану в цій ухвалі обставину або причини неможливості їх зазначення та подальшого надання, а у випадку неможливості отримання таких доказів зазначити про це з подальшим направленням до суду відповідних клопотань про забезпечення цих доказів, виклик свідків, тощо.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Верховного Суду України, який в абзаці 1 п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 розяснив, що позовна заява повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

За правилами ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, зазначену вище позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу, строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання: нерухомого майна обєктом права спільної сумісної власності, розміру часток у праві спільної сумісної власності рівними; права власності на 1/2 частину нерухомого майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 (п'ять) днів з дня отримання нею копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_4