АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

17 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства інфраструктури України, Державної адміністрації залізничного транспорту України, Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про визнання незаконним розпорядження та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

за апеляційною скаргою представника Державної адміністрації залізничного транспорту України - Костенка ВалеріяМиколайовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року,

встановила:

у квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним розпорядження та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року позов було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник відповідача Державної адміністрації залізничного транспорту України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення Костенка В.М., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним розпорядження та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

У вересні 2015 року позивачем було подано заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року позов було залишено без розгляду. При постановленні ухвали про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що звернення до суду із такою заявою є правом позивача. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 вересня 2015 року представником позивача ОСОБА_3 було подано до суду оригінал нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом не було враховано те, що позивач недобросовісно використовує свої права та не було з'ясовано дійсні підстави подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Отже, особа, яка звернулася до суду із відповідним позовом, вправі на власний розсуд вирішувати, чи бажає надалі здійснювати захист своїх прав у суді, чи припинити судове провадження у передбачений спосіб (відмова від позову чи залишення позовної заяви без розгляду). Крім того, статтею 207 ЦПК України не передбачено підстав для відмови у задоволенні заяви позивача про залишення позову без розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Державної адміністрації залізничного транспорту України - Костенка ВалеріяМиколайовича відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 761/10364/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13757/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.