Справа № 520/6088/15-ц
Провадження № 2/520/3362/15
Рішення

іменем України

02 липня 2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Козловій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перший відділ державної виконавчої служби Київського міського управління юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна, -

встановив:

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просив звільнити з-під арешту, що накладено Перший відділ державної виконавчої служби Київського міського управління юстиції в інтересах відповідача, приналежне йому нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказував на те, що державний виконавець, накладаючи арешт на приналежне позивачу майно порушив засади співмірності, через що права позивача, як власника нерухомого майна, істотним чином обмежені, а тому за його переконанням такий арешт підлягає скасуванню.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце вирішення справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Відповідач звернулась до канцелярії суду з заявою про визнання позову, просила суд розглядати справу за її відсутності.

Представник третьої особи звернулась до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

В звязку з викладеним суд зазначає про те, що відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у випадку, коли відповідач визнає вимоги позову, суд, за наявності на таке правових підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, з матеріалів справи вбачаються наступні обставини справи.

На виконанні Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-5402 від 19.09.2003 року щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.09.2003 року до 29.01.2018 року.

В рамках вказаного виконавчого провадження, у звязку з простроченням боржником строків сплати аліментів, 26.11.2007 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 01.03.2015 року, станом на вказану дату, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відсутня, та разом з тим наявна переплата у розмірі 1840,02 грн.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» (ст. 57), опис (арешт) майна здійснюється державною виконавчою службою її державними виконавцями в процесі здійснення виконавчого провадження відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" та в кількості, необхідній для задоволення стягнення і покриття витрат, пов'язаних з виконанням рішення.

Таким чином на теперішній час підстав для подальшого обтяження майна боржника не вбачається.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Зазначеному положенню кореспондує положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та з такого, зважаючи на те, що відповідач, особа у чиїх інтересах державною виконавчою службою було накладено відповідний арешт, позовні вимоги визнала, та зважаючи на відсутність у суду відомостей про обставини, які унеможливлювали б задоволення позову, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 169, 174, 208-209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 391 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перший відділ державної виконавчої служби Київського міського управління юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Скасувати арешт та заборону відчуження з квартири АДРЕСА_2, який накладений Постановою відділу державної виконавчої служби у Київському районі м. Одеси про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (серії АН №329192 від 26.11.2007 року)

Встановити порядок виконання рішення після набрання ним законної сили, відповідно до якого воно є підставою для Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для звільнення з-під арешту та заборони відчуження, накладеного Постановою відділу державної виконавчої служби у Київському районі м. Одеси про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (серії АН №329192 від 26.11.2007 року), квартири АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров