Справа № 2-2843/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу разом з усіма копіями всіх документів що додані до неї, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Підсудність категорії справ про розірвання шлюбу також відображена у ч.2 ст.110 ЦПК України, визначена підсудність щодо вирішення справ про розірвання шлюбу, а саме: позову про розірвання шлюбу можуть предьявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровья чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

При цьому на позивача покладається обов'язок підтвердити достовірними доказами одну або декілька з вищеперелічених підстав, що не доведено позивачем. До таких доказів може бути віднесені лише безспірні письмові докази надані разом з позовною заявою під час звернення до суду. В цьому контексті також слід зазначити, що докази надаються у встановленій процесуальним законом формі. Недотримання (порушення) форми надання доказів обумовлює те, що вони при вирішенні судом, в даному випадку, підсудності до уваги братись не будуть. Крім того, докази мають відповідати певним вимогам, тобто мають бути належними та допустимими. Процесуальною формою доказів є визначені цивільним процесуальним законом засоби доказування, в яких містяться фактичні дані, що обґрунтовують, в даному випадку можливість застосування альтернативної підсудності. У цивільному процесі основоположними засобами доказування, серед інших, є письмові докази. В даному випадку ці докази повинні бути подані позивачем до суду при пред'явленні позовної заяви - це могли би бути докази щодо перебування на утриманні саме позивача малолітніх або неповнолітніх дітей, стану здоров'я позивача, інші поважні причини неможливості виїхати до місця проживання відповідача (довідки органів місцевого самоврядування, обслуговуючих комунальних підприємств, органів реєстрації права власності, адресного бюро, медичні довідки тощо) або оформленні у відповідному порядку докази домовленості подружжя щодо розгляду справи за місцем проживання будь-кого з них.

Згідно ч.3 ст.122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до отриманої судом відповіді ВАРД ГУ ДМС України в м. Києві ОСОБА_2 зареєстрованим в м. Київ не значиться.

Виходячи з норми ст.115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України«Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, з огляду на обставини викладені в позовній заяві, а саме те, що місце проживання відповідача територіально не відноситься до Солом'янського району м. Києва, вважаю, що подана позовна заява підлягає поверненню позивачеві, оскільки вона не підсудна Солом'янському районному суду м. Києва.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне повернути позивачу позовну заяву та суму сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.115, 208- 210, 293, 294 ЦПК України п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

у х в а л и в :

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу для подання до належного суду, роз'яснивши, що для вирішення цього спору потрібно звернутися до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Зобов'язати УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва повернути ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви до суду, сплачений за платіжним дорученням у розмірі 243,60 грн.

Ухвала в частині повернення позовної заяви може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О. Козленко