Справа № 450/826/14-ц Провадження № 2/450/162/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2015 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1.
при секретарі -ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3-О.П.

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся в суд з позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_6 63234, (шістдесят три тисячі двісті тридцять чотири ) грн. спричиненої матеріальної шкоди та 5000 (пять) тисячі грн. спричиненої моральної шкоди, а також вжити заходи забезпечення позову.

В обґрунтуванні своїх вимог позивач покликається на такі обставини:

Житловий будинок №5 по вул.Польовій в селі Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, примикає до житлового будинку №7а вул. Польова (колишня адреса вул. Львівська,36), між якими є спільна внутрішня стіна довжиною 5,05 м.

Позивач вказує, що він ОСОБА_5 є власником будинку №5, а власниками будинку №7а в різні часи були: ОСОБА_7 (дід відповідача), який помер 17.07.2003р., з 22.12.2004р. ОСОБА_8О.( баба відповідача) та ОСОБА_9 (батько відповідача); з 30.12.2004р. по 10.04.2012р. відповідач - ОСОБА_6. Рішенням виконкому Зимноводівської сільської ради №50 від 14.03.2002р. ОСОБА_7 надано дозвіл на реконструкцію та надбудову належному йому на той час будинку, проведенням якої фактично займався його внук ОСОБА_6, на якого 22.08.2002р. ОСОБА_7 склав заповіт.

Не маючи проекту забудови, дозволу на виконання будівельних робіт і згоди ОСОБА_5 як суміжного користувача (співвласника спільної стіни) на проведення таких робіт, ОСОБА_6 у квітні 2003р. приступив до розбирання частини будинку по вул.Польова,7-а, зокрема, демонтував конструктивні елементи даху та частину даху, які межували з будинком ОСОБА_5; розібрав стелю та стіни, викопав фундамент. За такі самоправні дії ОСОБА_6 був неодноразово попереджений головним архітектором району та органами місцевого самоврядування. 22.04.2003р. Пустомитівський районний суд виніс ухвалу про заборону ОСОБА_6 проводити будь-які роботи по будові чи надбудові будинку без погодження;

Незважаючи на відсутність проекту забудови та згадані попередження і заборони, ОСОБА_6 продовжував реконструкцію та надбудову до листопада 2005 року включно, в результаті чого раніше спільна стіна будинку ОСОБА_5, стала зовнішньою та без належної теплоізоляції, дана стіна та горище стали відкритими для дощу та снігу на протязі наступних років, що призвело до їх руйнування, а одна із кімнат - непридатною для проживання.

Позивач вказує, що за вчинення самоправної реконструкції будинку по вул.Польова,7-а( колишня адреса вул.Львівська,36) в с.Зимна Вода Пустомитівського району та в результаті таких дій порушення права та законні інтереси власника суміжного будинку №5 по вул. Польовій ОСОБА_5 щодо користування належним йому благоустроєним житлом, що призвело до унеможливлення користуватися житловою кімнатою, суміжною з реконструйованим ОСОБА_6 будинком, Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.12.2013 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 356 КК України.

Для усунення перешкод та відновлення порущеного права, необхідно здійснити перебудову стін будинку, яка є суміжною з будинком 7а, який належить відповідачу, а саме провести ремонт по заміні внутрішньої стіни на зовнішню. Дані про структуру кошторисної вартості робіт по заміні, перебудові стін наведені у дефектному акті за 20.06.2012р., затверджений ТзОВ «ОСОБА_1 Стиль», згідно якого вартість відновлювальних робіт становить 63,234 грн. На підтвердження підставності позову позивач посилається на рішення апеляційного суду Львівської області від 25.12.2012р. про неможливість його сімї користуватися кімнатою, суміжною з будинком ОСОБА_6

В добровільному порядку відповідач ОСОБА_6 відмовляється усунути завдану ним шкоду, а тому позивач просить суд захистити його порушені майнові права шляхом стягнення в його користь завданих збитків.

Також позивач вказує, що окрім завданої матеріальної шкоди йому завдана моральна шкода, яка полягає у тривалих постійних переживаннях та душевних стражданнях про можливе руйнування належного їм будинку, неможливістю користуватися однією з кімнат будинку, погіршення стану здоровя потерпілого у звязку з тим, що протягом 11-ти років змушений захищати свої права від протиправних дій підсудного шляхом численних звернень до органів влади, прокуратури і суду. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 5000 (пять тисяч) гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 за дорученням ОСОБА_3- П. позовні вимоги підтримала та просить суд задоволити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги позивача заперечив повністю та просить суд в задоволенні таких відмовити. Свої заперечення мотивує тим, що його довіритель ОСОБА_6 жодних порушень та перешкод позивачу ОСОБА_5 не вчинив, тим самим не завдав матеріальної шкоди. Проводячи реконструкцію належного йому житлового будинку під № 7 а, який був спарений з будинком під № 5, який належить ОСОБА_5 після реконструкції спільної стіни, щілина між утвореними зовнішніми стінами була заповнена керамзитом, що відповідає державним будівельними нормам, чим забезпечено теплоізоляцію та недопущено їх руйнування від зовнішніх чинників. Таким чином, жодна шкода, в тому числі моральна позивачу та його майну завдана не була, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Спір щодо порушень будівельних норм при здісненні реконструкції будинку вирішено рішенням апеляційного суду Львівської області від 25.12.2012 року.

Проаналізувавши покази сторін, дослідивши матеріали справи та представлені сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Житловий будинок №5 по вул.Польовій в селі Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, примикає до житлового будинку №7а вул.Польова (колишня адреса вул. Львівська,36), між якими є спільна внутрішня стіна довжиною 5,05 м .

Власником будинку №5 являється ОСОБА_5, а власниками будинку №7а в різні часи були: ОСОБА_7 ( дід відповідача), який помер 17.07.2003р., з 22.12.2004р. ОСОБА_8О.( баба відповідача) та ОСОБА_9 (батько відповідача); з 30.12.2004р. по 10.04.2012р. ОСОБА_6. Рішенням виконкому Зимноводівської сільської ради №50 від 14.03.2002р. ОСОБА_7 надано дозвіл на реконструкцію та надбудову належному йому на той час будинку, проведенням якої фактично займався його внук ОСОБА_6, на якого 22.08.2002р. ОСОБА_7 склав заповіт.

Судом встановлено, що не маючи проекту забудови, дозволу на виконання будівельних робіт і згоди ОСОБА_5 як суміжного користувача (співвласника спільної стіни) на проведення таких робіт, ОСОБА_6 у квітні 2003р. приступив до розбирання частини будинку по вул.Польова,7-а, зокрема, демонтував конструктивні елементи даху та частину даху, які межували з будинком ОСОБА_5; розібрав стелю та стіни, викопав фундамент.

За такі самоправні дії ОСОБА_6 18.04.2003р. був попереджений головним архітектором району; 22.04.2003р. Пустомитівський районний суд виніс ухвалу про заборону ОСОБА_6 проводити будь-які роботи по будові чи надбудові будинку без погодження;

29.04.2003р. Зимноводівська сільська рада прийняла рішення про негайне припинення будівельних робіт.

Незважаючи на відсутність проекту забудови та згадані попередження і заборони, ОСОБА_6 продовжував реконструкцію та надбудову до листопада 2005 року включно, в результаті чого раніше спільна стіна будинку ОСОБА_5, стала зовнішньою та без належної теплоізоляції, дана стіна та горище стали відкритими для дощу та снігу на протязі наступних років, що призвело до їх руйнування, а одна із кімнат - непридатною для проживання.

Судом встановлено, що за проведення ОСОБА_6 в період з квітня 2003 р. по листопад 2005 року включно, самоправної реконструкції будинку по вул.Польова,7-а( колишня адреса вул.Львівська,36) в с.Зимна Вода Пустомитівського району, без належно затвердженої проектної документації, без погодження та дозволу органів Держархідбудконтролю, вчинену з відступленням від проектної документації і без дотримання вимог державних будівельних норм, тобто здійснив самочинне будівництво, та в результаті таких дій порушив права та законні інтереси власника суміжного будинку №5 по вул.Польовій ОСОБА_5 щодо користування належним йому благоустроєним житлом, що призвело до унеможливлення користуватися житловою кімнатою, суміжною з реконструйованим ОСОБА_6 будинком, Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.12.2013 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 356 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За вказаних вище обставин, незважаючи на заперечення представника відповідача ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4, суд вважає доведеним факт здійснення відповідачем ОСОБА_6 протиправних дій під час проведення реконструкції належного йому житлового будинку під № 7а, чим завдано позивачу матеріальну шкоду.

Судом встановлено, що матеріальна шкода завдана позивачу неправомірними діями відповідача ОСОБА_6 полягає у здійсненні останнім реконструкції належного йому будинку під №7а по вул. Польовій в с. Зимна Вода, Пустомитівського району Львівської області з порушенням державних будівельних норм, внаслідок чого раніше спільна стіна з будинком ОСОБА_10, стала зовнішньою та без належної теплоізоляції, дана стіна та горище стали відкритими для дощу та снігу на протязі наступних років, що призвело до їх руйнування, а одна із кімнат - непридатною для проживання.

Згідно листа Львівського ОКП „БТІ та ЕО № 980 від 18.04.2014 року, вбачається, що розробленим робочим проектом реконструкції житлового будинку ОСОБА_6, для дотримання державних будівельних норм було запропоновано суміжну огороджуючи стіну будинку власника ОСОБА_5 відповідною товщиною 380 мм. з засипкою міжстінного утеплювача товщиною 50 мм.

Оглянувши матеріали кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ст. 356 КК України, встановлено, а саме з листів начальника ЛОДКБТІ та ЕО №1971 від 28.04.2004 р., №2333 від 17.05.2004 р. та №3752 від 26.08.2004 р., у відповідності до яких належний ОСОБА_5 будинок по вул.Польовій,5 примикає до будинку №36 по вул.Львівській в с.Зимна Вода. Спірна стіна між даними будинками є спільною і товщиною в одну цеглу. Частина другої внутрішньої спільної стіни є шлакобетонною. Запроектований сусідній будинок являється не спареним, а заблокованим. Тому товщина зовнішньої несучої стіни будинку ОСОБА_5, згідно норм БНІП 2-3-79 для Львівської області, повинна становити 40 см з теплоізоляцією по розрахунку ( т.1 а.с.39,42; т.2 а.с.9);

Згідно листа начальника інспекції Держархідбудконтролю у Львівській області від 30.08.2004 р. у відповідності до якого забудовнику ОСОБА_11 дозвіл для проведення будівельних робіт не надавався. Самовільне проведення робіт, здійснене ОСОБА_11, призвело до погіршення життєвих умов сімї ОСОБА_5 на період реконструкції і в майбутньому, оскільки споруджена стіна не відповідає нормативам опору теплопередачі зовнішніх огороджуючи конструкцій, введених в дію з 01.01.1994 р.( т.1 а.с.85,86).

Таким чином, наведеними вище обставинами, встановлено, що стіна будинку під № 5 по вул. Польовій, яка є суміжною зі стіною будинку під № 7а, після проведення відповідачем ОСОБА_6 самоправної реконструкції, не відповідає державним будівельним нормам та нормативам опору теплопередачі зовнішніх, огороджуючих стін, що порушує майнові права позивача та підлягає відновленню та захисту, шляхом проведення будівельних робіт по перебудові спірної спіни будинку позивача ОСОБА_5

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

На підтвердження своїх вимог, щодо розміру завданої матеріальної шкоди, позивач ОСОБА_12 покликається на дефектний акт за 20.06.2012р., затверджений ТзОВ «ОСОБА_1 Стиль» ліцензія АВ № 49077.

Враховуючи диспозитивність судового процесу та необхідність визначення переліку робіт по заміні внутрішніх стін на зовнішні, в звязку з проведеною реконструкцією належного позивачу ОСОБА_12 будинку по вул. Польова, 5, судом ставилось на обговорення питання призначення судової товарознавної експертизи, однак клопотання про призначення експертизи сторони не заявили.

За вказаних обставин представлений позивачем ОСОБА_5 дефектний акт за 20.06.2012р., затверджений ТзОВ «ОСОБА_1 Стиль» щодо заміни внутрішніх стін на зовнішні, в звязку з проведеною реконструкцією належного позивачу ОСОБА_12 будинку по вул. Польова, 5 є єдиним належним доказом представлений сторонами на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди.

Згідно дефектного акту за 20.06.2012р., затверджений ТзОВ «ОСОБА_1 Стиль» по заміні внутрішніх стін на зовнішні, в звязку з проведеною реконструкцією належного позивачу ОСОБА_12 будинку по вул. Польова, 5 та пояснювальної записки до нього, за зведеним кошторисним розрахунком вартість необхідних відновлювальних робіт становить 63234,00 грн,

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є відновлення становища, яке існувало до порушення та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

За вказаних вище обставин, враховуючи те, що вина відповідача ОСОБА_6 у вчиненні протиправних дій, які порушили права та законні інтереси позивача ОСОБА_5 як власника суміжного будинку №5 по вул. Польовій ОСОБА_5 щодо користування належним йому благоустроєним житлом, що призвело до унеможливлення користуватися житловою кімнатою, суміжною з реконструйованим ОСОБА_6 будинком, доведена повністю, з часу доведення вини, встановленні порущення відповідачем добровільно не усунуті та шкода не відшкодована, суд приходить до висновку, що майнові права позивача ОСОБА_5 підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду, для проведення заміни внутрішніх стін на зовнішні, в звязку з проведеною реконструкцією належного позивачу ОСОБА_5 будинку по вул. Польова, 5, що становить у розмірі 63 234, 00 грн.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно абз. 1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що позивач дійсно зазнав моральної шкоди у звязку з протипраними діями відповідача. Заподіяна позивачу моральна шкода виразилася у тривалих постійних переживаннях та душевних стражданнях про можливе руйнування належного йому будинку, неможливістю користуватися однією з кімнат будинку, погіршення стану здоровя у звязку з тим, що протягом 11-ти років змушений захищати свої права від протиправних дій відповідача ОСОБА_11 шляхом численних звернень до органів влади, прокуратури і суду. Суд вважає, що оцінений позивачем розмір завданої йому моральної шкоди у розмірі 5000 тис. грн. відповідає глибині нанесеної позивачеві моральної шкоди, а тому підлягає задоволенню повністю.

Що стосується позовної вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає такою, що задоволення не підлягає, так як така вимога розглянута судом в ході судового розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 10, 58, 60, ч. 3 ст. 209, 215, 216, 222 ЦПК України, та ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 63234, (шістдесят три тисячі двісті тридцять чотири ) грн. спричиненої матеріальної шкоди та 5000 (пять) тисячі грн. спричиненої моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 632,34 грн. ( шістсот тридцять дві гривні 34 коп.) судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_1