Справа № 462/4682/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення,

встановив:

ЛМКП «Львівводоканал» звернулося з позовом в суд про стягнення з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в солідарному порядку 1286,02 грн. заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.06.2015 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачам надаються послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: м.Львів, вул.С.Петлюри, 2/64, якими вони користуються, проте належним чином не виконують своїх обовязків щодо їх оплати, що й спричинило виникнення заборгованості в зазначеному вище розмірі. Оскільки за заявою ЛМКП «Львівводоканал» судом 16.09.2014 року було видано судовий наказ про стягнення із боржників вказаної суми заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, який 22.10.2014 року скасовано, зазначені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила відмовити в позові у звязку з пропуском позивачем без поважних причин строку позовної давності, про що також подала письмову заяву.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1 і отримують комунальні послуги, в тому числі послуги з водовідведення та водопостачання (а.с.3).

Також встановлено, що послуги позивачем надавались відповідачам за вказаною адресою і останні мали зобовязання шодо оплати цих послуг по 2008 рік, після чого виконавцем таких послуг було визначено ЛКП «Нове».

Відповідачі не в повному обсязі сплачували позивачу за послуги з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого в них утворилася заборгованість.

Судовим наказом Залізничного районного суду м.Львова від 16.09.2014 року з ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 1335,14 грн., даний наказ скасовано судом 22.10.2014 року (а.с. 8).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст.13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, цетралізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ст.16 Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди).

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача на час користування цими послугами.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно розрахунку ЛМКП «Львівводоканал» (а.с.4-7), заборгованість відповідача за послуги з водовідведення та водопостачання утворилась за період з 1997 року до серпня 2008 року становить 1286,02 грн., що підтвердила в судовому засіданні і представник позивача.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Про застосування позовної давності представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 заявила в судовому засіданні, про що подала відповідну письмову заяву.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У відповідності до ч.1 ст.264 ЦК України вбачається, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, така виникла в період з 1997 року по серпень 2008 року, коли відповідачам проводилось нарахування за послуги водопостачання і водовідведення, проте відповідачі таких протягом вказаного періоду часу не оплачували. Отже, позивач, не отримуючи щомісяця протягом вказаного періоду оплати за надані послуги, знав про порушення його права, в той же час звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу лише в 2014 році, тобто з пропуском строку звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості. Згідно розяснень Верховного Суду України у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у справі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заборгованість відповідачів перед ЛМКП «Львівводоканал» за послуги з водовідведення та водопостачання утворилась в 1997-2008 рр. і перебіг позовної давності не зупинявся та не переривався, оскільки із заявою про видачу судового наказу позивач звернувся лише в 2014 році, суд вважає, що позивач пропустив трьохрічний строк звернення до суду для стягнення вказаної заборгованості, що, в даному випадку, є підставою для відмови у позові, так як судом не здобуто, а позивачем не наведено поважності причин пропуску такого строку, який ЛМКП «Львівводоканал» навіть не просить поновити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 263, 264, 267 ЦК України, суд

вирішив:

В позовних вимогах Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення 1286,02 грн. заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.