У Х В А Л А

26 жовтня 2015 року Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Малинников О.Ф., розглянувши питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в становив:

У жовтні 2015 року надійшла до суду позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України передбачені форма та зміст позовної заяви повинна, яка повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 1 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що на підтвердження обставин викладених у позовній заяві про розірвання шлюбу немає повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування, мотиви його розірвання. Не зазначено, з якого часу позивач та відповідач не ведуть спільного господарства, чи є спір щодо поділу спільного сумісного майна, не вказано чи вирішено між сторонами питання щодо матеріального забезпечення дитини.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, встановлено, що позивач звертається з позовними вимогами про розірвання шлюбу та щодо визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 3 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Зважаючи на те, що вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, мають різний предмет доказування, а виконання рішення суду в подальшому буде належати до компетенції різних органів, спільний розгляд даних вимог ускладнить розгляд справи та подальше виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, позивачу слід роз'єднати дані вимоги в різні позови, шляхом подачі нової позовної зави та заяви з врахуванням вищезазначеного.

Також відповідно до ч.2 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів, проте в матеріалах справи відсутні зазначені копії.

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вимогам ст.119 ЦПК України, позовна заява має бути залишена без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків заяви.

Керуючись ст.119 та ч.1 ст.121 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : О.Ф. Малинников.