Справа № 510/1369/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2015 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-при секретарі Фурсовой А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Ренійський РС Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст. 74 ЦПК України, у судовому засіданні не зявився, заперечень щодо позову не надав.

Представник третьої особи Ренійського РС ГУДМС України в Одеській області будучи належним чином сповіщений у судовому засіданні не зявився, заперечень щодо позову не надав.

Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про право власності на житло; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія свідоцтва про право на спадщину за законом; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1; копія домової книги з даними про реєстрацію осіб;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка звернулася до суду із позовом та просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зазначивши, що на підставі свідоцтва № 281 про право власності на житло від 20.12.1995 р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2006 р., позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, в якій мешкає по теперішній час. Право власності на нерухомість зареєстровано за позивачкою у встановленому законом порядку. Відповідач ОСОБА_2, який за словами позивачки є її онуком, зареєстрований у вищевказаній квартирі з 2009 р., однак, як вказала позивачка, відповідач у тому ж році виїхав до м. Одеса на навчання, після закінчення навчання за місцем свого мешкання не повертався, потім взагалі виїхав на постійне місце проживання до АР Крим, де й мешкає та працює по сьогоднішній день. Отже, з 2009 р., коли відповідач зареєструвався за вказаною адресою квартири позивачки, він не мешкає за місцем своєї реєстрації, з реєстраційного обліку не знявся, він не є власником житла, у якому прописаний, в даний час його місцезнаходження невідоме. У звязку із реєстрацією відповідача за вказаною адресою, позивачка несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, вона, як власник житла, позбавлена можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань, зокрема позивачка вказала, що в неї виникла необхідність оформити субсидію, але у звязку із реєстрацією відповідача в належній їй квартирі, в неї виникли певні труднощі юридичного характеру, повязані з оформленням субсидії.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Положеннями ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України.

Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. вбачає, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що

наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Виходячи із вищевказаного, матеріалів справи, доводів позивачки, викладених у позові, відповідач ОСОБА_2 вже тривалий час на житлоплощу вищевказаної квартири не мешкає, він не являється власником житла, у якому прописаний, в даний час його фактичне місцезнаходження невідоме. Згідно наданих документів, позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, на житлоплощі якої рахується зареєстрованим відповідач. У звязку із тим, що відповідач не проживає у квартирі позивачки більше року, яких-небудь витрат по утриманню житла він не несе, його особистих речей там також немає. Договором, законом або рішенням суду не було встановлено право відповідача на користування ним житлоплощею ОСОБА_1 з підстав ст. 401 ЦК України. У зв'язку із вищевикладеним, є правові підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням і зняття його з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати таким, що втратив право користування квартирою № 33 у житловому будинку № 6 по вул. Пролетарська в м. Рені Одеської області.

Зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник