Справа № 314/3100/15-ц Провадження № 2/314/988/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Надворної О.С., при секретарі Якубовській Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вільнянськ справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, 3-я особа: ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

встановив:

Моторне (транспортне) страхове бюро звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, 3-я особа: ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 25984, 48 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.03.2012 року по вул. Чарівній в м. Запоріжжя з вини водія ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, який належав на праві власності ОСОБА_3. На час скоєння пригоди водій не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. Вина водія у скоєному підтверджується постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.05.2012 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4. Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб становить 30173,38 грн., відповідно до Звіту судового експерта №195 від 29.05.2012 року.

Згідно позовної заяви, зазначена шкода в добровільному порядку ОСОБА_1 відшкодована не була. Водій ОСОБА_4, з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України. У звязку з вищенаведеним, Моторне (тарнспортне) страхове бюро здійснило відшкодування шкоди водію ОСОБА_4 за водія ОСОБА_1, яка склала 26144,48 грн , крім того за послуги аварійного комісару позивачем перерахована сума 840,00 грн. А всього затрати позивача склали 25984 ,48 грн.

При цьому, Моторним (транспортним) страховим бюро водію ОСОБА_1 направлялися листи з пропозицією добровільного відшкодування заподіяних збитків, але він добровільно не сплатив.

Крім того, у звязку з вимушеним зверненням за правовою допомогою до ТОВ „ТАЛІОН, Моторне (транспортне) страхове бюро прохає суд стягнути з ОСОБА_1 суму у розмірі 2000 грн.

Отже, загальна сума заборгованості яка підлягає стягненню, як зазначено в позові, становить: 25984,48 грн.- відшкодування шкоди, 2000 грн. за надання правової допомоги ТОВ „ТАЛІОН, та оплата судового збору 259,90 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, якою просить розглянути справу без його участі на позовних вимогах наполягає.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги щодо стягнення розміру матеріальної шкоди у розмірі 25984,48 грн. та судові витрати у розмірі 259, 90 грн. визнає в повному обсязі.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимог, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (ст.1191 ЦК України).

Суд, прийнявши до уваги заяву представника позивача, визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити частково, виходи з наступного:

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.05.2012 року ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП, та піддано штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 5).

Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб становить 30173,38 грн., відповідно до Звіту судового експерта №195 від 29.05.2012 (а.с. 9-17). У звязку з тим, що відповідач не відшкодував потерпілій особі матеріальну шкоду, позивач платіжним дорученням здійснив відшкодування ОСОБА_4 в розмірі 26144,48 грн. (а.с. 21). Крім того, за послуги аварійного комісару Позивачем перерахована суму 840,00 грн. , що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 24).

Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до зазначеного після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникає право зворотної вимоги до відповідача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачені судові витрати у справі, а саме: судовий збір факт сплати якого позивачем підтверджено платіжним дорученням у розмірі 259,90 грн.

Положеннями ст.79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу.

Долученою до матеріалів справи платіжне доручення підтверджено сплату судового збору. Отже, за висновком суду, вказана сума на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Розглядаючи заявлені позивачем вимог щодо стягнення з відповідача 2000 грн. в звязку з витратами на послуги адвоката, суд виходить з наступного:

Процесуальне становище особи, яка надає правову допомогу, її права і порядок вступу у процес визначені ст.56 ЦПК.

Законом України від 20 грудня 2012 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних справ.

В ст.1 цього Закону, зазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.99 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги. Повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.

При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

При розгляді справи в судових засіданнях в якості представника позивача приймала участь ОСОБА_5 Проте при цьому жодного належного доказу на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, а також розрахунку кількості годин, які затратив представник для надання цієї правової допомоги, - матеріали справи не містять. З врахуванням вищенаведеного, суд не знаходить підстав для задоволення вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо стягнення з відповідача 2000 грн. для відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Керуючись: ст.ст.10, 84, 88, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», п.38.2 ст. 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

ВИРІШИВ :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, 3-я особа: ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн: НОМЕР_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в розмірі 25984,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн: НОМЕР_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у сумі 259,90 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Надворна

01.12.2015