УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши спільну заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, перевіривши виконання вимог статті 121 ЦПК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року заява залишена без руху та надано строк на усунення її недоліків терміном п'ять дні з моменту отримання копії ухвали.

Заява не відповідає вимогам пунктів 2, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, відповідно до яких позовна заява повинна містити: ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий); виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

У заяві не викладені обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність звернення до суду та не зазначені докази, що підтверджують ці обставини.

Так, позивач просить встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в 20 годин 05 хвилин в м. Севастополі у ОСОБА_3.

ОСОБА_1 не зазначив доказів на підтвердження того, що він звертався до будь-яких державних органів з метою встановити зазначений факт та на підтвердження того, що йому було відмовлено у задоволенні звернення та з яких підстав. Тобто не зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази що це підтверджують.

Крім того, ОСОБА_1 у заяві не виклав обставин щодо мети встановлення такого факту.

Станом на 20 грудня 2015 року до суду не подано будь-яких заяв чи клопотань про поновлення чи продовження строку для усунення вказаних недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вбачається, що вимоги ухвали від 09 вересня 2015 року про залишення заяви без руху заявниками не виконано, для виконання було достатньо часу, наслідки невиконання вимог ухвали були роз'яснені.

З огляду на наведене, заяву необхідно визнати неподаною та повернути заявникам.

Керуючись ст. 258, ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту вважати неподаною та повернути заявникам.

Роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: