233 № 233/6260/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретареві Мазепа Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що їм на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_2.

01.11.1995 року вони, на правах члена сімї власників квартири, зареєстрували у спірному житловому приміщенні свого сина відповідача ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 не проживає у спірному житловому приміщенні понад півтора року, але з реєстрації за зазначеною адресою він не знявся. В квартирі ніяких речей відповідача не має.

Внаслідок дій ОСОБА_3 порушені їх права власників квартири, оскільки вони не можуть оформити субсидію на оплату комунальних послуг, розпорядитися житлом.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутність (а.с.27, 34).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне визнання позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 та про розгляд справи у його відсутність (а.с.35).

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 01 лютого 1994 року, виданого відділом з приватизації та управління комунальною власністю виконавчого комітету Костянтинівської міської ради на підставі розпорядження № 244, квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.9)

Право спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації за № 101рн57 (а.с.9 зворот).

Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У спірному житловому приміщенні з 01 листопада 1995 року зареєстрований відповідач ОСОБА_3 як член сімї власників жилого будинку (квартири) (а.с.10,11).

Відповідач ОСОБА_3 відсутній у спірному житловому приміщенні понад півтора року без поважних причин. Зазначена обставина визнана сторонами у справі, а тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що відповідача ОСОБА_3 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.

Тож, позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш