АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/9372/13-ц 22-ц/774/1617/К/15
Справа № 441/4651/12 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/1617/К/15 суддя Демиденко Ю.Ю.
Категорія - 24 ( ІІІ ) Доповідач Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар: Петренко К.І.,

за участю: представника позивача комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа- ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 червня 2015 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за гаряче водопостачання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року Комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа (надалі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання посилаючись на те, що відповідачі є споживачами теплової енергії, яку надає КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: м. Кривий Ріг, вул.Всебратське - 2АДРЕСА_1, проте оплата за отримані послуги відповідачами, в повному обсязі, не здійснюється. У травні 2014 року, уточнили позовні вимоги та зазначили в якості співвідповідача у справі - ОСОБА_3, підстави позову не змінювали, та просили суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь підприємства суму боргу по оплаті за теплову енергію і гаряче водопостачання в розмірі 5388,38 грн. за період з 01.01.2006р. по 01.10.2013 року та судові витрати.

Рішенням Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 червня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КПТМ «Криворіжтепломережа» ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення заявленого позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

На думку апелянта, твердження суду про звільнення від сплати всіх зареєстрованих в квартирі осіб є хибним, оскільки законодавець визначив порядок здійснення нарахувань незалежно від думки споживачів. Так, відповідно до ст. 65. ЗУ «Про державний бюджет України на 2009 рік»: Установлено, щодо членів сім'ї пільговика при наданні пільг належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства ї та II групи або інвалідами І групи;особа, яка проживає разом з інвалідом війни І групи та доглядає за ним за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним.

В свою чергу, дружина пільговика - ОСОБА_3, користувалася пільгою 100% з 01.01.2006р по 01.12.2009р. З грудня 2009 року ОСОБА_3 пільгою не користується, так як Центрально-Міським, відділом праці та соціальної захисту населення з 01.12.2009р. пільга не підтверджувалась, а отже і не фінансувалась, тому і здійснювались нарахування. ОСОБА_2 була зареєстрована та користувалася послугами підприємства за адресою: кв. №4, буд. 45 по вул. Всебратське-2, пільгами не користувалася звязку з своїм віком, тому відповідно до установлених тарифів здійснювалося нарахування за послугу гаряче водопостачання, зазначене підтверджує обґрунтованість заявленого позову.

Крім того, в грудні 2007р. в помешканні абонентом встановлено лічильник обліку використання гарячої води, проте у звязку з тим, що 3 місяці абонент не надавав показників обліку гарячої води, його було знято з абонентського обліку, та починаючи з жовтня 2009р. нарахування виконувалося по кількості зареєстрованих мешканців (6 чоловік), з урахуванням пільги, про що відповідачу неодноразово повідомлялось.

Відповідно до ст.22 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005р «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання йодної та гарячої води і водовідведення» встановлено, що у разі встановлення квартирних засобів обліку їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством, проте суд зазначене не врахував та дійшов хибного висновку про те, що кількість спожитої гарячої води не повинна розподілятись між всіма зареєстрованими споживачами, а повинна бути першочергово зменшена на обсяг пільг одного та/або декількох споживачів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» поставляє опалення і гаряче водопостачання до квартири №4 будинку №45 по вулиці Всебратське-2 у м.Кривому Розі, у якій зареєстровані відповідачі ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_3, та донька ОСОБА_2. Власником квартири, відповідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є ОСОБА_4.

Згідно виписки з особового рахунку, відповідачі оплату за надані послуги у повному обсязі не здійснювали, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка за період часу з 01.01.2006р. по 01.10.2013 року становить 5388,38 грн. (а.с. 45-53)

Договір про реструктуризацію боргу сторонами не укладався.

Відповідач ОСОБА_4 являється інвалідом війни 2-гої групи та користується-100% пільгою.

Згідно п. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни.гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1995 року пільги надаються інвалідам війни та членам їх сімей,які проживають разом,незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Згідно до ст. 65 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» встановлено, що до членів сім'ї пільговика при наданні пільг належить: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства ї та II групи або інвалідами І групи;особа, яка проживає разом з інвалідом війни І групи та доглядає за ним за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним.

Його дружина - ОСОБА_3, користувалася пільгою 100% з 01.01.2006р по 01.12.2009р. З грудня 2009 року ОСОБА_3 пільгою не користується, так як Центрально-Міським, відділом праці та соціальної захисту населення з 01.12.2009р. пільга не підтверджувалась, а отже і не фінансувалась, тому здійснювались нарахування відповідно до установлених тарифів.

Донька відповідача ОСОБА_3 пільгами не користувалася звязку з своїм віком, тому відповідно до установлених тарифів на неї здійснювалося нарахування за послугу гаряче водопостачання.

Відмовляючи КПТМ «Криворіжтепломережа» у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із його недоведеності, враховуючи на те, що позивачем не надано доказів, чіткого періоду заборгованості за кожен рік, плати кожного із відповідачів за споживання гарячої води з урахуванням пільги інваліда війни від дня встановлення засобу обліку та використання. При цьому суд першої інстанції зазначив, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом з пропуском строку позовної давності, проте відмовив в задоволенні позову саме з підстав його недоведеності.

Колегія суддів не може погодитись з зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню та підігріву гарячої води, які врегульовано Законом України „Про житлово-комунальні послуги, Законом України „Про теплопостачання, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України Про теплопостачання.

Частиною 1 ст. 32 Закону Про житлово-комунальні послуги встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Пунктом 3 ст. 16 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком час перерв. Статтею 20 вказаного Закону передбачено обовязок споживача оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, встановлено що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. За змістом якої повнолітні члени сім"ї власника оплачують комунальні послуги, за встановленими тарифами.

Згідно ст. 160 ЖК України встановлено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної

власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Таким чином, колегія вважає, що відповідачі мають зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів і зазначений факт ними не спростовано.

Нарахування суми боргу підтверджується особовим рахунком відповідачів, яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення за вказаний період оплати за опалення та гаряче водопостачання.

Відповідачами, в свою чергу, позов частково не визнається в частині здійснення нарахувань за гаряче водопостачання. Так позивачі вважають, що у звязку з наявністю пільг та влаштуванням приладу обліку гарячої води взагалі нарахування не повинні здійснюватися, оскільки, на думку відповідачів, вони не використали встановленого лімітом обсягу мЗ води.

Проте вказане твердження не відповідає п.22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (надалі - Правила) та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, в якій чітко встановлено, що у разі встановлення квартирних засобів обліку їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством.

При цьому колегія суддів наголошує на тому, що твердження відповідачів про звільнення від сплати всіх зареєстрованих осіб є хибним, оскільки законодавець визначив порядок здійснення нарахувань незалежно від думки споживачів.

В даному випадку позивачі помилково вважають, що кількість мЗ гарячої води не повинна розподілятися між всіма зареєстрованими споживачами, а повинна бути зменшена на обсяг пільг одного та/або декількох споживачі, що є грубим порушенням норм матеріального права, зокрема п.22 Правил.

Так, в листопаді 2006 року відповідачами був встановлений засіб вимірювальної техніки-лічильник води, який 18.01.2007 року взятий на облік у КПТМ з показаннями лічильника 3,32 мЗ. Відповідач ОСОБА_4, в свою чергу, був ознайомлений з обовязком щомісячно з 01 по 15 число передавити його показання, що ним виконано не було.

В звязку з тим, що абонент протягом трьох місяців не надавав показників обліку гарячої води, його було знято з абонентського обліку, та починаючи з жовтня 2009р. нарахування виконувалося на кількість зареєстрованих мешканців (6 чоловік), з урахуванням пільги.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснювалось правомірне нараховування коштів за надані ними послуги з постачання гарячої води на кількість зареєстрованих осіб, кількості спожитої гарячої води (мЗ) та тарифу з урахуванням наданих пільг.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції, зазначив те, що КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовом після сплину строку позовної давності

Однак, колегія суддів не погоджується з таким посиланням суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно із частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Так, відповідно до ст. 264 ЦК України переривання позовної давності можливе лише в межах позовної давності, а не за її межами. Переривання передбачає наявність двох строків позовної давності до переривання та після нього. Після переривання позовна давність починає перебіг заново. Отже, новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний.

Суд першої інстанції, вказуючи про те, що позивач звернувся із даним позовом 09.12.2013 року, тобто відповідно до ст.257 ЦК України, після сплину трирічного строку позовної давності про стягнення заборгованості за період часу з 01.01.2006 року по 01.10.2013 року в розмірі 5388,38 грн., із зазначенням того, що строк позовної давності виник у позивача з 01.03.2010 року та закінчився 01.03.2013 року, що не відповідає дійсності.

Так, позивач звертався до Центрально-Міського районного м. Кривого Рогу суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за період з 01.03.2010 року по 01.03.2012 року на суму 3 602,72 грн. 06 лютого 2013 року було видано судовий наказ, який ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02.04.2013 року було скасовано.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

В суді першої інстанції під час розгляду позову КПТМ Криворіжтепломережа відповідачем ОСОБА_4 заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо вимог, заявлених за межами трирічного строку (а.с.80)

Проте, застосовуючи строк позовної давності суд першої інстанції не звернув уваги, що строк позовної давності переривався подією - зверненням КПТМ Криворіжтепломережа із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу від 06.02.2013 року, а отже висновок суду першої інстанції про те, що строк позовної давності для позивача, за цим позовом, закінчився 01.02.2013 року не відповідає дійсності.

Враховуючи зазначене, колегія суддів що стягненню з відповідачів підлягає заборгованість, з врахуванням строку позовної давності ,відповідно до ст.257 ЦК України, з урахуванням судового наказу, починаючи з 01.03.2010 року по 01.10.2013 рік.

При цьому колегія суддів враховує, що ст.. 156 ЖК України встановлений обовязок членів сімї власника брати участь у витратах по утриманню будинку.

Визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача, колегія суддів враховує періоди їх проживання (реєстрації) у квартирі №4 будинку №45 по вулиці Всебратське-2 у м.Кривому Розі.

Так позивачем КПТМ Криворіжтепломережа, суду апеляційної інстанції був наданий розрахунок нарахувань за гаряче водопостачання воду, за вказаною адресою, з урахуванням наявних у відповідачів пільг, періодів проживання та кількості зареєстрованих осіб. ( а.с.210- 218).

З якого вбачається, що ОСОБА_3 не була зареєстрована в квартирі у період з 01.01.2012 року по 01.10.2013 рік, на неї нарахування не здійснювалось, а отже, підстави покладати на неї солідарного обовязку з іншими відповідачами по сплаті нарахованої позивачем заборгованості, у вказаний період - відсутні. При цьому, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_4 є власником квартири, а його донька ОСОБА_3 була зареєстрована за вказаною адресою, у спірний період та відсутність в неї пільг на оплату комунальних послуг.

Підсумовуючи зазначене, приймаючи до уваги наданий позивачем розрахунок, який не спростований відповідачами в суді апеляційної інстанції, у відповідності до с.с.10,60 ЦПК України, та враховуючи межі позову, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду, відповідно до ч.4ст.309ЦПК України скасуванню з ухваленням нового рішення, про часткове задоволення позову, та стягнути у солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на користь КПТМ Криворіжтепломережа заборгованість за гаряче водопостачання за період з 01.03.2010 року по 01.12.2011 рік у сумі 2401,44 грн., та у солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_4, як власника квартири та його доньки ОСОБА_5 заборгованість на користь позивача за період з 01.01.2012 року по 01.10.2013 рік у сумі 1097,25 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати на користь КПТМ Криворіжтепломережа в сумі 351,20 грн., тобто по 175,60 грн. з кожної, за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1, 4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» - задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 червня 2015 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за гаряче водопостачання задовольнити частково.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість у сумі 2401,44 грн.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість у сумі 1097,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 у рівних частинах на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» 351,20 грн. судового збору, тобто по 175,60 грн. з кожної.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_7