Справа № 523/9474/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2015 р. Суворовський районний суд міста ОСОБА_1 в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті ОСОБА_1

справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у зв,язку з ушкодженням здоров,я, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

Установив:

Позивач ОСОБА_2 у червні 2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» про стягнення моральної шкоди, матеріальної шкоди, відшкодування втраченого заробітку в наслідок ушкодження здоровя, стягнення упущеної вигоди, що повязана із вимушеним звільненням з місця роботи за станом здоровя. В листопаді 2015 року позивачем надано на адресу суду остаточну заяву про збільшення суми заявлених позовних вимог в яких ОСОБА_2 просить: стягнути солідарно 300000 гривень та 2000 гривень витрат на правову допомогу з відповідачів, стягнути з ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» матеріальну шкоду з урахуванням інфляції, у розмірі 31596 грн. 32 коп., страхове відшкодування за шкоду у вигляді одноразової компенсації у звязку із стійкою втратою працездатності у сумі 34465 грн. 23 коп., стягнути з ОСОБА_3 О. упущену вигоду, що повязана з вимушеним звільненням з місяця роботи за станом здоровя у розмірі 201047 грн. 00 коп.

Обґрунтовує позов тим, що 16 травня 2014 року з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «Nissan», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, сталась дорожньо-транспортна пригода у місті Одесі по вул. Чорноморського козацтва. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі геморагічного забою головного мозку, гематоми під тверду мозкову оболонку, крововиливів під мякі мозкові та лінійного перелому лівої тімяної кістки. ОСОБА_5 висновку судово-медичної експертизи №1536 від 17 липня 2014 року вказані травми віднесені до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя потерпілого, перелам 6-7 ребер. Висновком ВСЕК №242 від 16.09.2014 року ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності.

У наслідок заподіяння шкоди здоровю, як зазначив позивач, він поніс витрати на лікування на загальну суму 19848 грн. 05 коп., що з урахуванням інфляції складає 31596 грн. 32 коп.

ОСОБА_5 до наказу ДП «Адміністрація морських портів України» №284/к від 08.10.2014 р. на підставі ч.2 ст. 40 КЗпП України 13.10.2014 р. в наслідок стану здоровя, після отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 було звільнено з ДП «Одеський морський порт». Відповідно до довідки про доходи від 09.04.2015 р. його середньомісячний заробіток складав 5744,20 грн. (68930,46:12=5744,20).

Упущена вигода ОСОБА_2 повязана із вимушеним звільненням потерпілого з місця роботи за станом здоровя, тобто за 35 місяців до досягнення пенсійного віку 60 років, складає 201047 грн. 00 коп. (5744, 20 х 35), які позивач просить стягнути з ОСОБА_3 О.

Також позивач просив стягнути з ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» 34465 грн. 23 коп. страхового відшкодування за шкоду у вигляді одноразової компенсації у звязку з стійкою втратою працездатності, мотивував вказані позовні вимоги ч.1 ч.2 ст. 26 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Жодних виплат позивач від відповідачів у відшкодування матеріальної та моральної шкоди, чи страхової виплати, не отримав, що і стало причиною для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав підстави та предмет позову, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС», ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині, що стосуються стягнення з ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС», підтримав подані раніше заперечення на позов.

Відповідач ОСОБА_3 О. в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив.

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача, ОСОБА_3 О., що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України.

Зясував обставини справи, вислухав представників сторін, котрі зявились в судове засідання, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 12.09.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджений за ст. 286 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Також в рамках кримінального провадження розглянуто цивільний позов, котрий ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.12.2014 року було залишено без розгляду у звязку з неявкою в судове засідання позивача - ОСОБА_2 (а.с. 28-31).

Як слідує з зазначеного вище вироку, та ухвали апеляційного суду Одеської області, 16.05.2014 року, близько 17:35 год., ОСОБА_3 О., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Nissan», р.н. 728-160К, рухаючись зі швидкістю 42-44 км/год. по односторонній трирядній проїжджій частині вул. Чорноморського козацтва в м, ОСОБА_1, в напрямку від вул. Кравцова до вул. Гефта, в порушення правил безпеки дорожнього руху, передбачених п.п.2.3«б», 12.1, 8.7.3«е» Правил дорожнього руху, не обрав безпечної швидкості руху, завчасно не зупинив автомобіль на червоний сигнал світлофора, чим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6- який біля будинку №93 перетинав дорогу зліва направо по ходу руху транспортного засобу по регульованому пішохідному переходу на дозвільний зелений сигнал світлофора, внаслідок чого, згідно судово-медичної експертизи №1536 від 17 липня 2014 року, ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

ОСОБА_5 з ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої 16 травня 2014 року близько 17 години 35 хвилин ОСОБА_3 О., керуючи технічно справним автомобілем марки марки «Nissan», державний реєстраційний номерний знак 728-160К, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2, дійсно мала місце і трапилася вона з вини ОСОБА_3 О.

ОСОБА_5 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АС/3463091 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 О. була застрахована ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС». 06.11.2013 року.

Страхова сума згідно зазначеного полісу 100000 гривень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

ОСОБА_5 із ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати. повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя.

ОСОБА_5 з наданими ОСОБА_2 документів, обґрунтовані та документально-підтвердженими медичним закладом витратами на лікування є витрати у розмірі 9325 грн. 09 коп., які суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС».

Щодо стягнення вказаних витрат на придбання ліків з урахуванням інфляції суд зазначає наступне.

24.04.2015 року ОСОБА_2 була подана до ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» заява про страхове відшкодування. (а.с. 52).

Відповідно до ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування, особа яка має право на отримання страхового відшкодування надає страховику відповідну письмову заяву згідно Закону та додати до неї документи зазначені п. 35.2 цього ж Закону.

Відповідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській чи кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Оскільки питання про виплату страхового відшкодування розглядалося в судовому порядку та позивачем подана заява про страхове відшкодування лише 24.04.2015 року, з боку ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» відсутній факт порушення строків виплати страхового відшкодування, а отже вимога про стягнення інфляційний витрат є безпідставною, необґрунтованою, тому суд відмовляє у її задоволенні.

Згідно до норм ст. 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності. (а.с. 5).

А відтак дані виплати підлягають стягненню зі страховика, однак доказів того, що позивач звертався до ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» із вказаною вимогою та йому було відмовлено у виплаті даного виду відшкодування, суду в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, ані позивачем, ані його представником не надано.

У зв'язку з чим і в задоволенні цієї частини позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія відшкодовує потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Суд рахує вимогу позивача про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» у зазначеному в позові розмірі, такою що не підлягає задоволенню, оскільки ст. 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко встановлює розмір шкоди, котрий може бути стягнуто с страхової компанії, після звернення позивача із вказаною вимогою в передбаченому законом порядку.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 О. моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до роз'яснень, даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт завдання йому моральної шкоди в результаті протиправних дій ОСОБА_3 О., що доводиться вироком Суворовського районного суду м. Одеси від від 12 вересня 2014 року.

Відповідно до змісту ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги фізичний біль та страждання, яких зазнав позивач у звязку з ушкодженням здоров,я, ступінь тяжкості отриманих ушкоджень, тривалість лікування, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з ОСОБА_3 О. на його користь завдану моральну шкоду у звязку з ушкодженням здоровя у розмірі 60000 гривень.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 О. упущеної вигоди, котра повязана з вимушеним звільненням з місця роботи за станом здоровя, у розмірі 201047 грн. 00 коп., суд зазначає наступне.

ОСОБА_5 до наказу ДП «Адміністрація морських портів України» №284/к від 08.10.2014 р. на підставі ч.2 ст.40 КЗпП України 13.10.2014 р. в наслідок стану здоровя, після отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 було звільнено з ДП «Одеський морський порт». Відповідно до довідки про доходи від 09.04.2015 р. його середньомісячний заробіток складав 5744,20 грн. (68930,46:12=5744,20). (а.с. 57, 84).

ОСОБА_5 з пунктом 2 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Протиправна поведінка, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками, вина ОСОБА_3 О. позивачем доведена, збитки розраховані у встановленому порядку (розрахунок підтверджено належними доказами 5744, 20 гривень середнього заробітку Х 35 місяців = 201047 грн. 00 коп.), тому суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 О. 201047 грн. 00 коп. упущеної вигоди, повязаної з вимушеним звільненням з місця роботи за станом здоровя.

Щодо позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу з цивільних та адміністративних справ», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Суд залишає вказану вимогу позивача без задоволення, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження оплати вказаних витрат, на правову допомогу, не надано розрахунку відповідно до норм Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу з цивільних та адміністративних справ».

Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, відповідно до пропорційно задоволених позовних вимог на користь держави підлягає стягненню з ОСОБА_4 «Страхова Група «ТАС» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та з ОСОБА_3 - 2610,04 грн.

Керуючись ст.ст.3,6,10, 11, 14, 57-64, 77,169, 209, 212- 215, 218, 294 ЦПК України , суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 «Страхова група»ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у зв,язку з ушкодженням здоров,я, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНН№ НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІНН № НОМЕР_3, моральну шкоду в розмірі 60 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНН№ НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІНН № НОМЕР_3, упущену вигоду, пов,язану з вимушеним звільненням з місця роботи за станом здоров,я в сумі 201047,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 «Страхова Група «ТАС» (03062,м.Київ,пр..Перемоги,буд.№65, Код за ), на користь ОСОБА_2, ІНН № НОМЕР_3, матеріальну шкоду, пов,язану з витратами на лікування в розмірі 9325,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНН№ НОМЕР_2, судовий збір на користь держави в сумі 2610,04 грн., та стягнути з ОСОБА_4 «Страхова Група «ТАС» (03062,м.Київ,пр..Перемоги,буд.№65, Код за ) судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя