АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Гаращенка Д.Р., Кравець В.А.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 червня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2015 року у справі №1738/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до суду, в якій просив скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2015 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 11 633 835,47 грн., а також третейський збір в сумі 25500,00 грн.

На обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що є споживачем послуг банку за кредитним договором, тому вказаний спір не підвідомчий третейському суду. (а.с.2-4)

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» проти заяви заперечувала. (а.с.23-25)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 червня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. (а.с.42-43)

В апеляційній скарзі заявник посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати та скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2015 року, стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» на свою користь 609 грн. судового збору. (а.с.47-50)

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 підтримали скаргу і просили її задовольнити. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» - БезсмертнаМ.Т. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із відсутності підстав, передбачених ст. 389-5 ЦПК України для скасування рішення третейського суду. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №24-12/163 в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 400 000 доларів США, за яким ОСОБА_1 отримав грошові кошти строком до 10 липня 2022 року зі сплатою 13.5% річних.

За змістом п. 6.2 вказаного договору про надання відновлювальної кредитної лінії, сторони домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. (а.с.5-9)

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 13 січня 2015 року (у складі третейського судді Ярошовця В.М.) позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 11 633 835,47 грн., а також третейський збір в сумі 25500,00 грн. (а.с.10-12)

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Аналогічні за змістом підстави для скасування третейського рішення передбачені ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за наявності у кредитному договорі третейського застереження при вирішенні спору суд має враховувати положення п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди»про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку не підлягають розгляду третейськими судами. При цьому відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», банк не є споживачем.

За таких обставин, звернення ПАТ «Укрсоцбанк» з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії до третейського суду не може вважатися спором щодо захисту прав споживачів, оскільки підставами позову є невиконання умов договору, а не порушення Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи і заперечення ОСОБА_1 щодо відсутності повноважень представника АКБ «Укрсоцбанк» - Заіки О.М. від імені банку укладати кредитний договір із третейським застереженням мали б заявлятись під час розгляду справи третейським судом.

З огляду на вищевикладене, правильним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви у зв'язку з відсутністю передбачених Законом України «Про третейській суди» підстав для скасування рішення третейського суду.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не можуть бути визнані підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Д.Р.Гаращенко

В.А.Кравець

Справа № 22-ц/796/9868/2015

Унікальний номер 755/7368/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Бартащук Л.П.

Доповідач Левенець Б.Б.