Справа № 466/4337/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарях Семків Х.І., Бішко Б.М., Бандуровському Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 по стягнення страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну і здоровю,

у с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Вектор ДК» (далі - ТОВ «Бізнес Вектор ДК»), третьої особи ОСОБА_2, в якому просив стягнути з ТОВ «Бізнес Вектор ДК» на свою користь17 883,56 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної здоровю, 94 926,80 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 300000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В процесі судового розгляду до участі в справі в якості співвідповідача було залучено приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»» та в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3.

26 серпня 2015 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд постановити рішення, яким:

- стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 17 883,56 грн. страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоровю;

- стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 49 500 грн. страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну;

- стягнути з ТОВ «Бізнес Вектор ДК» 45 726,80 грн. на відшкодування матеріальної шкоди;

- стягнути з ТОВ «Бізнес Вектор ДК» 300 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зіслався на те, що 18 грудня 2014 року приблизно о 16.25 год. на просп. ОСОБА_5 (вул. Срібляста, 38) водій автокрану марки «ЗІЛ», номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Nissan Vanette», номерний знак НОМЕР_2, та здійснив наїзд на нього, ОСОБА_1

В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої третини лівої малогомілкової кістки, закритий перелом обох кісток нижньої третини правої гомілки, струс головного мозку, масивної рани лівої гомілки, рани лобно-скроневої ділянки голови зліва. У звязку з отриманням таких тілесних ушкоджень він перебував на стаціонарному лікуванні з 18 грудня 2014 року по 11 лютого 2015 року, переніс хірургічну операцію та пересадку шкіри.

Перебуваючи на стаціонарному лікуванні з 18 грудня 2014 року по 11 лютого 2015 року, він був змушений придбати за власні кошти медичні препарати на суму 17 883,56 грн.

02 червня 2015 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбачено ч.1 ст. 286 КК України.

Внаслідок дорожньо транспортної пригоди транспортний засіб «Nissan Vanette», номерний знак НОМЕР_2, отримав технічні пошкодження. Вартість матеріального збитку становить 94 926 грн. 80 коп., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №246 від 27 лютого 2015 року. Крім цього, він, ОСОБА_1, витратив кошти за послуги евакуатора в сумі 300 грн.

На момент дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_2 виконував свої трудові обовязки і перерубував у трудових відносинах з ТзОВ «Бізнес Вектор ДК». Цивільно-правова відповідальність ТзОВ «Бізнес Вектор ДК» була забезпечена полісом обовязкового страхування №АІ/7589458 у ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», в якому визначений ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю та здоровю в сумі 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну 50 000 грн. та встановлена франшиза у розмірі 500 грн.

Страхова сума за полісом №АІ/7589458 за шкоду заподіяну життю та здоровю становить 100 000 грн., а він, ОСОБА_1, витратив на лікування 17 883,56 грн. Оскільки витрати на лікування не перевищують розміру страхової суми, то такі витрати на лікування належать до стягнення зі страхової компанії у повному обсязі.

Крім заподіяної матеріальної шкоди, йому заподіяно і моральну шкоду, яка виражається ушкодженням здоровя, перебуванням тривалий час у безпорадному стані, лікуванням внаслідок отриманих травм, психічних стражданнях, яких він зазнав, у звязку із травмуванням та пошкодженням майна, стресовою ситуацією, що виникла.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2015 року було прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог до ТОВ «Бізнес Вектор ДК» та провадження в справі частині таких вимог було закрито. судового 23 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про відмову від позовних вимог в частині до ТОВ «Бізнес Вектор ДК».

В судових засіданнях 02 листопада 2015 року та 25 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» підтримали, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

В судове засідання, яке було призначено на 16 грудня 2015 року о 10.15 год. позивач ОСОБА_1 та його представники не зявилися, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку та представник ОСОБА_6 подав заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності.

Представник ПрАТ »Страхова компанія «Українська страхова група» в судове засідання не зявився, однак направив на адресу суду письмове заперечення на позовну заяву та заяву у якій просить суд слухати справу у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак направив на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов ОСОБА_1 підтримує та просить розглядати справу у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання жодного разу не зявився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку.

У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання 16 грудня 2015 року всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_6, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до копії вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2015 року (а.с.6-7) третю особу по справі ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. без позбавленням права керувати транспортними засобами. ОСОБА_2 обвинувачувався у тому, що 18 грудня 2014 приблизно о 16.25 год., керуючи автокраном марки « КС 3575», р.н. НОМЕР_1, та рухаючись по проїзній частині дороги пр. В.Чорновола у напрямку до перехрестя вул. Варшавська-просп. ОСОБА_5, навпроти буд. №38 по вул. Сріблястій, порушив чинні вимоги ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року( зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №136 від 06.03.2013 року), а саме: Р.1.п.1.5, п.1.10 ( в частині значення термінів «перешкода для руху»), Р.2 п. 2.3 п.п. «б» і «д», Р.2 п.2.10, Р.12 п.12.3 та Р.13 п.13.1 ПДР України, що проявилось у тому, що він був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, створив загрозу безпеці дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, наближаючись до задньої частини припаркованого у правій смузі руху (у напрямку до перехрестя вул. Варшавська-Чорновола, автомобіля НОМЕР_3, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення з задньою частиною автомобіляНОМЕР_4, та наїзду на пішохода ОСОБА_1, який отримав тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_2 не зупинив транспортний засіб та залишив місце пригоди. Від цього наїзду ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому середньої третини лівої малогомілкової кістки, закритий перелом обох кісток нижньої третини правої гомілки, струс головного мозку, які утворились від контакту обох гомілок з тупими предметами, та підвертання правої стопи, ударом лобно-скроневої ділянки голови до тупого предмету, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до висновку №246 судової автотоварознавчої експертизи за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000898 (а.с.16-19) від 27.02.2015 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_4, внаслідок пошкодження в ДТП 18.12.2014 року, по його стану на момент огляду становить 94 926 грн. 80 коп.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично є власником транспортного засобу «Nissan Vanette», р.н. НОМЕР_2, який залишився зареєстрованим за ОСОБА_3, якйбув залучений до участі в справі якості третьої особи та який подав до суду заяву від 20 жовтня 2015 року про те, що він підтримує позовні вимоги та не заперечує щодо стягнення збитків, заподіяних внаслідок дорожньо транспортної пригоди, на користь ОСОБА_1, оскільки останній є законним володільцем та фактичним користувачем даного автомобіля. Самостійних вимог на предмет позову не заявляє та в подальшому звертатися в суд з подібними вимогами наміру не має.

Судом встановлено, що третя особа ОСОБА_2 станом на час дорожньо транспортної пригоди перерубував у трудових відносинах з ТзОВ «Бізнес Вектор ДК» та виконував покладені на нього обовязки.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

25 листопада 2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Бізнес Вектор ДК» був укладений договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності водія транспортного засобу КС 3575, номерний знак НОМЕР_5.

Згідно копії полісу №АІ/7589458 (а.с.33) від 25.11.2014 року страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю і здоровю становить 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну 50 000грн., розмір франшизи 500 грн.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Отже, виходячи з того, що розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» за виданим полісом, з урахуванням розміру франшизи 500 грн. суд вважає підставними вимоги позивача в частині стягнення 49 500 грн. страхового відшкодування.

У відповідності до положень ст. 23.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, повязана з лікуванням потерпілого.

Згідно ст. 24.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Судом встановлено, що перебуваючи на стаціонарному лікуванні з 18 грудня 2014 року по 11 лютого 2015 року, позивач ОСОБА_1 змушений придбавати за власні кошти медичні препарати та ним було втрачено на їх придбання 17 883,56 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судові витрати.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 169, 197, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 979, 989, 990 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 17 883,56 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні пятдесят шість копійок) страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоровю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 49 500,00 грн. (сорок девять тисяч пятсот гривень страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» в дохід держави 673 грн. 83 коп. судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання в десятиденний термін з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7