АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів: Корчевного Г.В., Українець Л.Д.,

при секретарі - Лознян О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» - Стрюкової О.І. на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про стягнення не нарахованої та невиплаченої додаткової заробітної плати (оплати за роботу в вихідні дні), компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом, в подальшому уточнивши його вимоги, до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк (ПАТ КБ) «НАДРА» про стягнення не нарахованої та невиплаченої додаткової заробітної плати (оплати за роботу в вихідні дні), компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «НАДРА» на користь ОСОБА_2 компенсацію (оплату праці) за роботу в неробочі дні 27 грудня 2008 року (субота), 28 грудня 2008 року (неділя) та 17 січня 2009 року (субота), 18 січня 2009 року (неділя), 24 січня 2009 року (субота), 25 січня 2009 року (неділя) в сумі 2 035 грн., 67 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «НАДР» на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з несвоєчасною її виплатою за період з березня 2009 року по травень 2015 року включно від належної позивачеві оплати за роботу в неробочі дні 27 грудня 2008 року (субота), 28 грудня 2008 року (неділя) та 17 січня 2009 року (субота), 18 січня 2009 року (неділя), 24 січня 2009 року (субота), 25 січня 2009 року (неділя) - в сумі 1 620 (одна тисяча шістсот двадцять) грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «НАДРА» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13 лютого 2009 року по 04 червня 2015 року, який становить 267 845 грн., 77 коп. (т.1 а.с.232-249).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року внесено виправлення в рішення від 21 липня 2015 року, зокрема виправлено описку в даті постановлення рішення судом першої інстанції з «23 липня» на «21 липня». (т.2 а.с.19,20).

На рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року суду уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію - ПАТ КБ «Надра» - СтрюковоїО.І. подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового - про відмову у позові.

Апелянт, зазначає, що судом першої інстанції не було зазначено, що стягувана сума визначена без утримання податку з доходів фізичних осіб. Крім того, судом першої інстанції при ухваленні рішення не застосовано до правовідносин сторін ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладників фізичних осіб, яка підлягала застосуванню.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «НАДРА» - Мазуренко О.П. апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 працювала на посаді радника відділу індивідуального коучингу центру коучингу та супроводження Управління розвитку персоналом Департаменту управління персоналом у відповідача ПАТ КБ «НАДРА» та була звільнена з роботи за наказом №79-п від 13 лютого 2009р. (а.с.8-13).

При звільненні відповідач не провів з нею розрахунок в повному обсязі, не виплатив компенсацію (оплату) за роботу у вихідні дні в грудні 2008 та січні 2009 року

Як встановлено судом ОСОБА_2 була долучена відповідачем до вищезазначеної роботи у вихідні дні в грудні 2008 та січні 2009 року, відповідно до письмового розпорядження Віце-президента банку № 549 від 25 грудня 2008року «Про впровадження нового продукту та проведення семінарів для співробітників банку» передбачено впровадження в банку нового продукту «Від тисячі до мільйону» в період з 27 по 30 грудня 2008 р. При цьому розпорядженням спеціально передбачено проведення в період з 27 по 30 грудня 2008 року семінарів по даному продукту для співробітників банку Департаментом управління персоналом та Департаментом змін та інновацій роздрібної мережі ПАТ КБ «Надра», до кола яких входив позивач. Пунктом 1.1 Розпорядження зобов'язано начальників регіональних підрозділів банку прийняти співробітників Управління розвитку персоналу та Центру ефективності роботи ребрендових площадок продажу саме в цей період. Пунктом 1.2 Розпорядження спеціально зобов'язано направити співробітників на семінари з 27 по 29 грудня 2008 року згідно зі списками (додатки 2-33). В додатку № 33 до Розпорядження, позивач спеціально зазначається в якості такої, що у період з 27 грудня 2008 року по 30 грудня 2008 року направляється для проведення семінарів у Львівському Регіональному Управлінні ПАТ КБ «НАДРА». Додатком 1 до Розпорядження є «Графік семінарів», який містить колонку з відомостями про "Дату та час проведення" та згідно якого 27 грудня 2008 року, яке є вихідним днем - суботою, є датою проведення у Львівському РУ ( Група 1, Група 2) заходів передбачених Розпорядженням № 549. (а.с.15-16).

Також з письмового розпорядження № 3 від 06 січня 2009 року «Про впровадження нового продукту на площадках продажу» встановлюється, що ним передбачено впровадження нового продукту «Від тисячі до мільйону один крок» з 12 по 28 січня 2009 року. Пунктом 1.1 Розпорядження передбачено обов'язок направити співробітників згідно додатку № 1, а п. 2.1 Розпорядження передбачено прийняття співробітників Управління розвитку персоналу та Центру ефективності роботи ребрендованих площадок продажу Додатком № 1 до Розпорядження № 3 передбачено місце проведення семінарів, дата їх проведення, особу, яка їх проводить. В зазначеному додатку позивач вказана в якості особи, яка в період з 12.01.2009 р. по 28.01.2009 р. проводить семінари у Львівському Регіональному управлінні ВАТ КБ «НАДРА». Неробочими днями в цей період були 17, 18, 24, 25 січня 2009 року. (т.1 а.с.22-27).

Зміст Розпоряджень № 549 від 25 грудня 2008 р. та № 3 від 06 січня 2009 р. вказує на те, що вони мають конкретний характер, оскільки стосуються конкретно визначених заходів, періоду (часу) та кола осіб. Тому розпорядження № 549, № 3 та додатки до них, оцінюються судом як такі, що належним чином підтверджують залучення позивача до роботи в регіональних підрозділах банку у визначений в розпорядженнях період та з метою, яка в них зазначена.

За змістом Поточних звітів за операціями по рахункам позивача у ПАТ КБ «Надра» за період з 26 грудня 2008 року по 29 січня 2009 року та з 30 грудня 2008 року по 26 грудня 2009року, з яких встановлюється, що 26 грудня 2008 року, тобто після видання розпорядження № 549 та напередодні виконання передбачених ним заходів, відповідач зарахував на картковий рахунок позивача 3 206 грн. з призначенням «зарахування коштів на відрядження». З цих же Поточних звітів встановлюється, що 09 січня 2009р., тобто після видання розпорядження № 3 та напередодні виконання передбачених ним заходів, відповідач зарахував на картковий рахунок позивача 8 900 грн. з призначенням «зарахування коштів на відрядження». Також зі змісту Поточних звітів судом достеменно встановлено факт перебування позивача в містах, визначених розпорядженнях № 549 та №3 та у визначених в них період (27-30 грудня 2008 року, 12-28 січня 2009 року).

Згідно Висновку ВАТ КБ «НАДРА» від 20 листопада 2009 року «Про результати розслідування щодо можливого порушення чинного законодавства та встановлений в банку внутрішніх правил з боку звільнених працівників управління розвитку персоналу Департаменту управління персоналом та інших працівників банку» встановлено, що окремі працівники управління персоналом ВАТ КБ «Надра» (9 осіб) залучались на роботи у вихідні дні для проведення тренінгів та занять з працівниками регіональних мереж Банку та грошова компенсація за роботу у вихідні дні працівникам не виплачувалась.

Згідно п.1.3.1, п.4.1., 4.3. «Правил оформлення службових відряджень та обліку витрат на відрядження в системі ВАТ КБ «НАДРА», працівники Банку можуть направлятись у службові відрядження з наступною метою: а) для вирішення виробничих питань: перевірка роботи структурних підрозділів Банку; поїздка по виробничих питаннях; участь у нарадах, конференціях, отримання та надання інформаційно-консультативних послуг;б) з метою навчання у виробничих потребах; в) з інших питань, пов'язаних із діяльністю Банку.

Відрядженому працівникові перед виїздом у відрядження надається грошовий аванс у межах суми на оплату проїзду, наймання жилого приміщення добові. .Аванс у готівковій або безготівковій формі (при використанні особистої мастикової картки) формі або витратний ліміт (при використанні корпоративної пластикової картки) виплачується або встановлюється, щонайменше, за один день до початку відрядження ( т.1 а.с.40- 53).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що зарахування відповідачем позивачу грошових коштів на відрядження відповідає змісту Розпоряджень № 549 та №3 та перебуває з ними в безпосередньому зв"язку. Та обставина, що напередодні заходів, передбачених цими розпорядженнями, відповідач перераховував на рахунок позивача грошові кошти на відрядження, вказує на те, що позивач направлявся та перебував у відрядженні згідно Розпорядженнями № 549 та № 3 та на їх підставі, а також виконував передбачені розпорядженнями заходи в період, які в них були визначені. З урахуванням змісту та вимог Правил оформлення службових відряджень, перерахування відповідачем позивачу коштів на відрядження без направлення позивача в таке відрядження та без оформлення відповідачем необхідних для цього документів, було неможливе. З цих підстав суд приходить до висновку, що позивач приймала участь у проведенні семінарів у Львівському Регіональному управлінні ВАТ КБ "Надра" згідно розпоряджень № 549 та №3 в період з 27 по 30 грудня 2008 року та з 12 по 28 січня 2009 року, що підтверджується змістом розпоряджень та додатків до них. ОСОБА_2 спеціально вказаний серед прізвищ співробітників банку, які залучаються до виконання робіт, в т.ч. за межами міста Києва в період, вказаний в розпорядженнях ( т.1 а.с.15-16, 22-23).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доказів з боку відповідача на надано доказів того, що в період, визначений в розпорядженнях, позивач перебувала в м. Львові з іншою метою або з інших підстав, ніж визначені згаданими розпорядженнями. Так само відповідачем не надано доказів того, що кошти на відрядження були відповідачем перераховані позивачу з іншою метою, ніж визначено в розпорядженнях.

Зміст Розпоряджень № 549 та №3, додатків до них, Поточних звітів за операціями по картковому рахунку, Правил оформлення службових відряджень та обліку витрат на відрядження в системі ВАТ КБ «Надра», доводять те, що ОСОБА_2 направлялась для проведення семінарів, які проводились в період з 27 по 30 грудня 2008 року та з 12 по 28 січня 2009р. в м.Львові, в тому числі у вихідні дні, а також те, що остання була спеціально залучена до виконання таких робіт в період, визначений в розпорядженні. В тому числі у вказані ОСОБА_2 27, 28 грудня 2008 року та 17,18 січня 2009 року, які були для останньої неробочими днями. Доказів, які б спростовували обставини щодо направлення ОСОБА_5 у відрядження, відповідно до Розпоряджень № 549 та №3, з боку ПАТ «КБ «Надра» суду надано не було та не встановлено судом під час розгляду справи. Враховуючи обставини справи, а також зміст Розпоряджень № 549 та №3, суд приходить до висновку, що з боку відповідача мало місце залучення позивача до виконання робіт у вихідні дні та виконання позивачем таких робіт у Львівському регіональному управлінні відповідача. За відсутності інших доказів з урахуванням змісту розпоряджень № 549 та №3, доводи позивача про те, що вона працювала у неробочі дні, суд вважає доведеними.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», власник або уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Всупереч вимогам ч.2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», відповідач не виконав обов'язку по забезпеченню достовірного обліку виконуваної працівником роботи.

Згідно умов Колективного договору ВАТ КБ «НАДРА» від 31 липня 2007 року, для працівників Банку встановлено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними. Пунктом 4.7. Колективного договору передбачено, що адміністрація зобов'язується здійснювати оплату праці працівників за роботу у святкові та неробочі дні у подвійному розмір, що зазначається у наказі або за бажанням працівника, що працював у вихідний чи неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку у визначений ним день. В пункті 5.1.2. Колективного договору визначено, що при відрядженні працівників: якщо датою відрядження є вихідний день, то після повернення з відрядження надається інший день відпочинку; якщо працівник спеціально відряджається для роботи у вихідні або святкові й неробочі дні, то йому виплачується компенсація за роботу в ці дні в розмірі, визначеному чинним законодавством України. При виконанні трудових обов'язків у вихідний день: таким працівникам за згодою Сторін надається інший день відпочинку або грошова компенсація у подвійному розмірі, про що обов'язково зазначається в наказі (п.5.1.10. Колективного договору) ( т1 .а.с.29-39).

Наказів про грошову компенсацію позивачу роботи у вихідні дні або наказів про надання позивачу інших днів відпочинку за роботу у вихідні дні в грудні 2008 року січні 2009 року відповідачем суду не надано.

З наказу № 79-п від 13 лютого 2009 року (т.1 а.с.8-11), яким позивача було звільнено з роботи, встановлюється, що при звільненні позивачу не було виплачено оплату праці за роботу у вихідні дні в грудні 2008 року та січні 2009 року, до виконання якої її було залучено під час роботи але виконання якої відповідачем не було обліковано та оплачено всупереч вимогам ст. 30 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ст. 72 КЗпП України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу, згідно якої робота у святковий і неробочий день (ч. 4 ст. 73) оплачується у подвійному розмірі. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

У відповідності, до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги стосовного того, що позов не підлягає задоволенню з тих підстав, що постановою Правління НБУ від 05 лютого 2015 року ПАТ КБ «Надра» було віднесено до категорії неплатоспроможних та розпочато з 06 лютого 2015 року процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, яка тривала в ПАТ КБ «Надра» 06 лютого 2015 року по 05 червня 2015року, а тому діяли обмеження, встановлені ч.5 ст.36 Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які унеможливлювали стягнення з відповідача грошових коштів в цей період.

Грошові кошти, стягнення яких вимагає позивач, пов'язані з оплатою праці, належать до заробітної плати, витікають з трудових відносин, а тому, відповідно п.3 ч.3 ст.36 того ж Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку.

Встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також належність, допустимість, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача до ПАТ КБ «НАДРА» про стягнення не нарахованої та не виплаченої додаткової заробітної плати - оплати праці за роботу в вихідні дні, компенсації втрати частини заробітної плати в зв"язку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку (по день відкликання банківської ліцензії та прийняття рішення про ліквідацію банку), підлягає задоволенню. Вимоги позивача обґрунтовані та відповідають вимогам законодавства.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «НАДРА» на правильність висновку суду першої інстанції не впливають, оскільки між сторонами виник спір з приводу порушення законодавства про оплату праці.

Разом з цим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції в резолютивній частині рішення не зазначив про те, що стягнена з відповідача на користь позивача сума визначена без утримання податку з доходів фізичних осіб й інших обов'язкових платежів, що унеможливить в подальшому утримання такого податку при безпосередній сплаті стягнутої суми.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови № 13 від 24 грудня 1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки з яких він виходив при визначені сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішенні.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність доповнення резолютивної частини рішення суду із зазначенням в резолютивній частині рішення про те, що сума стягнутих з відповідача на користь позивача коштів, визначена судом без утримання податку з доходів фізичних осіб й інших обов'язкових платежів. В решті рішення суду слід залишити без змін, оскільки воно є законним і обґрунтованим. Інші доводи апеляційної скарги правильність висновку суду першої інстанції не спростовують

Керуючись ст..ст.303, 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» - Стрюкової О.І. задовольнити частково.

Резолютивну частину рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року доповнити абзацом шостим, зазначивши в резолютивній частині рішення, що сума стягнутих з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» на користь ОСОБА_2 коштів, визначена судом без утримання податку з доходів фізичних осіб й інших обов'язкових платежів.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: