Справа № 638/986/145-ц
Провадження № 2/638/366/15
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2015 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: Задорожного М.І.

при секретарі: Крупенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове агентство ВЕРУС в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове Агентство ВЕРУС у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду із позовом до ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 25 323,96грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору б/н від 17.04.2008р., укладеного між Позивачем та ОСОБА_1, останній отримав кредит в розмірі 900,00 Євро у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов указаного договору, що складається з заяви, умов та правил надання банківських послуг, позивач надав послуги в повному обсязі, а відповідач ОСОБА_1 не виконав зобовязань, станом на 30.09.20013р. утворилась заборгованість в розмірі 2 306,37 Євро (671,33 Євро заборгованість за кредитом; 1032,23 Євро заборгованість по процентам за користування кредитом; 22,77 Євро штраф (фіксована частина); 108,74 Євро штраф (процентна складова). Зобовязання по кредитному договору забезпечено порукою в розмірі 10 000,00грн. ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС».

В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в судове засідання не зявився, про причине неявки суд не повідомив, був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували. Представник відповідача просив відмовити в їх задоволенні з огляду спливу строку давності, невідповідності доказів наданих позивачем та відсутності доказів прийняття ОСОБА_1 зобовязань по умовам та правилам надання банківських послуг на які посилається позивач.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до заяви від 17.04.2008р. було отримано картку «кредитка Універсальна» з 30 денним пільговим періодом та з розміром кредитного ліміту 900 Євро. З пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що останнє зняття коштів з кредитної картки ОСОБА_1 було здійснено 17.09.2008р. (виписка по особистому рахунку).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи (ст..10 ЦПК України). Оригінали доказів, на які посилається ПАТ КБ «Приват Банк» в позовній заяві, що є підставою звернення позивача до суд з викладеними вимогами позивачем на вимогу суду, останнім не було надано.

Позивачем до суду було надано копію договору поруки від 01.09.2010р., укладений між позивачем та ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» з додатком №1 до нього, але з іншою датою основного договору та за відсутністю печатки Відповідача 1. Окрім того, відповідно до додатку №1 до договору поруки зазначено номер кредитного договору, що не співпадає з номером зазначеним в заяві, підписаної ОСОБА_1

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші право чини.

Статтею 629 ЦК України закріплено обовязковість виконання умов договору сторонами. Кредитний договір є різновидом договору (ст.1054 ЦК України).

Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем врегульовані нормами і Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 31 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини 13 статі 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки із спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (ст..266 ЦК України), положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується і до додаткових вимог банку.

ОСОБА_1 надав заяву про застосування позовної давності як до грошових коштів за основним та додатковими зобов'язаннями вказаного кредитного договору. Однак, позивачем не надано до суду заяву щодо відновлення строків давності з викладенням відповідних обставин.

Висновок про правильне застосування норм матеріального права щодо позовної давності міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року в справі № 6-16цс15, постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2015 року в справі № 6-240цс14.

Відповідно до цього висновку для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи, що передбачено ст. 261 ЦК України.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору (заява) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути борг враховуючи 30 денний пільговий період та встановлюють відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення.

Оскільки останнє зняття боржником коштів відбулося 17.09.2008р., беручи до уваги 30 денний пільговий період, ОСОБА_1 повинен був повернути кредитні кошти до 17.10.2008року, а банк звернувся до суду з позовом 27.01.2014року.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Посилання позивача на п.9.12 умов та правил надання банківських послуг щодо безстроковості кредитного договору спростовуються тим, що договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі, що передбачено ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Згідно із ч..ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Окрім того, умови та правила надання споживчого кредиту фізичним особам не містять підпису відповідача ОСОБА_1, що унеможливлює встановити наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів Відповідач 2, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст..ст. 4, 11, 15, 207, 252-255, 258, 259, 266, 267, 526, 530, 629 ЦК України, Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», п.7 ч.13 статі 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове агентство ВЕРУС в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове Агентство ВЕРУС у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя