ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8247/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі Пасько І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Мостобуд» Мостозагін №2» про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні та стягнення моральної шкоди.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що він починаючи з 1976 року працював у Мостозагоні № 2 ПАТ «Мостобуд», з 2010 року по 2015 рік працював на посаді моториста-стернового.

Позивач 16.03.2015 року був звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням у зв"язку з виходом на пенсію, однак на день його звільнення відповідачем не виплачено позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 01.08.2012 року по 31.03.2015 року в сумі 17 020 грн. 26 коп. Вказані грошові кошти позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь, а також просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 2000 грн. 00 коп.

Згідно ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 23.10.2015 року у справі змінено відповідача ПАТ «Мостобуд» Мостозагін №2» на належного відповідача ПАТ «Мостобуд».

Позивач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Просив позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання слухати справу у відсутність його представника, вважає за можливе вирішити справу за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в період з 1976 року по 16.03.2015 року працював у ПАТ «Мостобуд», зокрема у період з 11.08.2010 року по 16.03.2015 року працював у ПАТ «Мостобуд» Мостозагін №2» на посаді моториста-стернового (керманича).

Як встановлено ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У відповідності до звіту про виплату заробітної плати зв 01.08.2012 року по 31.03.2015 року виданого станом на 15.09.2015 року, середньомісячна заробітна плата на період звільнення позивача становила 2770 грн. 80 коп.; 2770,80 коп. : 21 робочий день = 131,94 грн.

Середній розмір заробітної плати позивача за період 17.03.2015 року по 17.09.2015 року складав 17 020 грн. 26 коп. (131,94 грн. х 129 робочих днів).

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Позивач моральну шкоду обґрунтовував тим, що у зв'язку з потиправною поведінкою відповідача щодо нього отримав моральні страждання, втратив нормальні життєві зв"язки, які вимагають від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, що потягло за собою його приниження, так як він не в змозі своєчасно вносити виплати по комунальним послугам, не має можливості придбати потрібні йому та членам його сім"ї речі та відповідні продукти харчування, а також вкрай необхідні ліки.

Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити у повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати в справі, а саме: судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. (пропорційно до задоволених судом вимог), підлягає стягненню з відповідача, оскільки позивач на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні та стягнення моральної шкодиі - задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (розташоване за адресою: м.Київ, вул. Паньківська, 5; ) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 року народженця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі17 020 грн. 26 коп. та моральну шкоду у сумі 2000 грн. 00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (розташоване за адресою: м.Київ, вул. Паньківська, 5; ) на користь держави судовий збір у сумі 1287 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: