"14" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Марцинкевич В.А.
при секретарі Іова О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,-
Позивач ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.03.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення, за умовами якого у строкове платне користування їй було передано приміщення 1-го поверху з 4-х кімнат площею 100 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.
В липні 2015 року позивач не змогла потрапити до орендованого приміщення, оскільки відповідач змінив замки та повідомив про бажання розірвати договір оренди.
23.07.2015 року від відповідача надійшла пропозиція про розірвання договору оренди нежитлового приміщення з 10.07.2015 року та добровільно звільнити приміщення протягом 3-х діб. Крім того відповідачем було направлено лист про притримання речей.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Суд дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що 01.03.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності відповідача ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлового приміщення, за умовами якого у строкове платне користування ОСОБА_1 було передано приміщення 1-го поверху з 4-х кімнат площею 100 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.
Відповідно до п 1.2. договору, термін орендного користування визначається з 01.03.2014 року до 01.03.2016 року.
Відповідно до пропозиції/вимоги від 10.07.2015 року, відповідачем було повідомлено про розірвання договору оренди нежитлового приміщення у зв'язку з порушенням позивачем умов договору, а саме у зв'язку з несплатою орендної плати за два місяці. Позивачу запропоновано добровільно звільнити приміщення протягом 3-х діб.
Листом від 10.07.2015 року відповідачем було повідомлено про притримання речей позивача.
Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків .
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до ст. 763 ЦК України Договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договором оренди не визначено право наймодавця в односторонньому порядку розривати договір.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном слід задовольнити.
Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розмірі задоволених позовних вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином, виходячи з приписів ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також має бути стягнута сума судового збору у розмірі 243,60 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 316,317, 391 Цивільного кодексу України, ст. 155 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 209, 212-215, 226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном - задовольнити.
Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні орендованим нежитловим приміщенням, шляхом забезпечення ОСОБА_2 вільного доступу ФОП ОСОБА_1 до приміщень 1-го поверху з 4-х кімнат площею 100 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у справі в сумі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: