РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11951/15-ц

пр. № 2/759/5188/15

24 листопада 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донбаської національної академії будівництва і архітектури про визнання відмови в прийнятті на роботу протиправною, зобов'язання прийняти на роботу та зобов'язання провести розрахунок за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в липні 2015 року заявив позов до Донбаської національної академії будівництва і архітектури (ДонНАБА), за яким, з урахуванням наступних уточнень, просив визнати протиправною відмову адміністрації ДонНАБА у прийнятті його на роботу, як вимушеного переселенця із зони АТО, зобов'язати ДонНАБА прийняти його на роботу на посаду доцента з 12.12.2014р., та провести з ним розрахунок за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягав і пояснив, що він 12.12.2014р. звернувся до ДонНАБА з приводу працевлаштування на посаду доцента, як вимушеного переселенця із зони АТО, проте керівництвом академії були висунуті неприйнятні умови працевлаштування, тобто фактично було відмовлено в прийнятті на роботу, а тому після оскарження вказаний дій в адміністративному порядку він буз змушений звернутись до суду з дійсним позовом. Позивач заявив, що відповідачем грубо порушені його право на працю та права щодо особи-переселенця із зони АТО.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав вимоги позову, і просив їх задовольнити пославшись на підстави викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Сукова А.А. заперечила проти позову і пояснила, що позивач не звертався до ДонНАБА із заявою про прийняття на роботу, а тому просила в задоволенні позову відмовити, за безпідставністю.

Судом встановлено таке.

Відповідачем не заперечується і знаходить своє підтвердження матеріалами справи, що ОСОБА_1 працював в ДонНАБА, займав посаду доцента кафедри «Автомобілі і автомобільне господарство» на умовах контракту, укладеного на строк з 01.01.2007 року по 30.06.2010 року. Наказом ректора ДонНАБА від 26.05.2009 року №178/01-05 вказаний контракт достроково припинено, а ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п.8 ст. 36 КЗпП України.

Не погодившись зі звільненням ОСОБА_1 заявив позов до ДонНАБА про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, та стягнення певних виплат.

Судове провадження у справі за вказаним позовом триває до цього часу.

У зв'язку із збройним конфліктом на сході України ДонНАБА з грудня 2014 року проводить свою освітню діяльність не за місцем постійного знаходження в м. Макіївка, а на базі Донбаської державної машинобудівної академії в м. Краматорск (а.с. 34).

Позивач, з огляду на надані документи, є вимушеним переселенцем із зони АТО.

Статтею 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

ДонНАБА відповідно до рішення Державної акредитаційної комісії (сертифікат серія СД-ІV №059242 від 10.10.2003 року) про наслідки акредитації, віднесена до ВНЗ четвертого рівня акредитації (див. п. 1.6 Статуту (а.с.98).

Згідно з ст. 54 Закону України «Про освіту», педагогічну діяльність у вищих навчальних закладах третього і четвертого рівнів акредитації та закладах післядипломної освіти здійснюють науково-педагогічні працівники. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Винятків з цього правила законодавством не передбачено.

Статтею 48 Закону України «Про вищу освіту», посада доцента віднесена до посад науково-педагогічних працівників ВНЗ третього і четвертого рівнів акредитації.

Такі ж вимоги, встановлені і Порядком внутрішнього трудового розпорядку дня для працівників ДонНАБА, а саме в п 2.3. наведено, що прийняття на роботу до академії здійснюється на підставі письмової заяви працівника (для всіх категорій працівників), крім професорсько-викладацького складу, який приймається на роботу на конкурсній основі або на контрактній основі відповідно чинного законодавства.

Отже, ОСОБА_1 з приводу прийняття на роботу на посаду доцента міг би звернутись до ДонНАБА лише після того, як останнім було оголошено конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників.

Такий конкурс ДонНАБА було оголошено лише в липні 2015 року і судом встановлено, що позивач приймав участь у цьому конкурсі та оскаржив його результати в судовому порядку.

Не подавалось позивачем і письмової заяви про прийняття на роботу.

Фактично позивач 12.12.2014 року звернувся до адміністрації ДонНАБА із заявою про поновлення на роботі, у зв'язку з незаконним (на його думку) звільненням, що мало місце в 2009 році, з приводу якого триває судовий спір (а.с. 38). Така заява, розцінюється судом не інакше, як намагання позивача врегулювати судовий спір в позасудовому порядку, а тому відмова відповідача в задоволенні вимог цієї зави не може бути розцінена, як відмова в прийнятті на роботу.

Інші докази не ставлять під сумнів наведені факти та висновки суду.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до однозначного висновку, що права позивача на працю, в тому числі і як особи-переселенця із зони АТО, відповідачем не порушені, а тому в задоволенні позову слід відмовити, за необґрунтованістю.

Витрати у справі, з урахуванням того, що позивач звільнений від таких витрат, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Донбаської національної академії будівництва і архітектури про визнання відмови в прийнятті на роботу протиправною, зобов'язання прийняти на роботу та зобов'язання провести розрахунок за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий М.Ф. Сенько