Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

з участю представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1

представника третьої особи приватного нотаріуса Ужгородського МНО ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним договором та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 13.02.006 р. між Банком та ОСОБА_4 було укладеного кредитний договір №MKZ7GK0000016, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 17556,56 дол.США, із сплатою відсотків за його користування в розмірі 12% річних, з кінцевим терміном повернення 12.02.2021 р.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач ОСОБА_4В .13.02.2006 р. уклали нотаріально посвідчений договір іпотеки, за умовами якого останній передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 61,60 кв.м., яка розташована за адресою: м.Ужгород, вул.Дендеші, 26/1, що належить йому на праві приватної власності.

Взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 28.04.2012 року заборгованість по кредиту складає 16240,68 доларів США, яка згідно курсу НБУ еквівалентно 129761,41 грн., а тому Банк з метою погашення даної заборгованості звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила винести рішення, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором №MKZ7GK0000016 від 13.02.2006 р. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 61,60 кв.м., яка розташована за адресою: м.Ужгород, вул.Дендеші, 26/1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки. Виселити всіх осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі за адресою: м.Ужгород, вул.Дендеші, 26/1, із зняттям їх з реєстраційного обліку в органі Державної міграційної служби України, до повноважень якого входить питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. Стягнути з відповідача на користь Банку сплачений судовий збір.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник в судове засідання повторно не зявились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.

Згідно письмових заперечень представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на даний час введений в дію мораторій на звернення стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» просила врахувати той факт, що наявність мораторію на примусове відчуження предмету іпотеки встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р. є тимчасовою обставиною, яка утруднює виконання рішення суду, відтак він не скасовує взагалі положень ЦК України, Законів України «Про заставу» та «Про іпотеку» щодо права іпотекодержавтеля задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки та не звільняє іпотекодавців від обовязків, передбачених договорами іпотеки.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Ужгородського МНО ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що приватним нотаріусом при посвідченні договору іпотеки від 13.02.2006 року було дотримано вимоги чинного законодавства. Вирішення питання щодо заявлених позовних вимог залишив на розсуд суду.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору органу опіки і піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку:

13 лютого 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (змінено назву на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №MKZ7GK0000016, згідно якого останньому надано кредит, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії, в розмірі 15000 дол.США на придбання житла, а також 2556,56 дол.США на сплату страхових платежів, строк до 12.02.2021 року, із сплатою за його користування кредитом: відсотків - 1,0% на місяць на суму заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту 3 % від суми виданого кредиту, щомісяця в період сплати.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно умов Договору Позичальник взяв на себе зобов'язання повертати кредит та відсотки за його користування, сплатити винагороду (комісію) в строк та в порядку, встановленому договором, а саме щомісячно починаючи з наступного місяця в період сплати, а саме з 08 по 13 число кожного місяця, Позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 213,14 дол.США для погашення заборгованості за договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, згідно Графіку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктами 3.2 та 4.1 Договору визначено, що згідно ст.212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених пп1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,51% на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. При порушенні позичальником зобовязання по погашенню кредиту, останній зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що Позичальник ОСОБА_4 взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та винагороди (комісії) належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 28.04.2012 року становить 16240,68 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, виходячи з розрахунку 1 дол.США = 7,99 грн., еквівалентно 129761,41 грн., з яких: 14659,72 дол. США заборгованість по кредиту; 640,96 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 72,65 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 867,35 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

У відповідності до п.2. ст.1050 ЦК України у разі прострочення повернення Позичальником чергової частини кредиту та/або сплати відсотків Кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився.

З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (змінено назву на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_4, в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору №MKZ7GK0000016 від 13.02.2006 р., було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №147, відповідно до якого Іпотекодавець передав Іпотекодержавтелю обєкт нерухомого майна, а саме: квартиру загальною площею 61,60 кв.м., яка розташована за адресою: м.Ужгород, вул.Дендеші, 26/1, що належить йому на праві приватної власності на підстав нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу №145 від 13.02.2006 року.

Укладений між сторонами договір іпотеки від 13.02.2006 року відповідає вимогам ст.ст.203, 205, 208, 209 ЦК України щодо його форми, змісту та нотаріального посвідчення.

Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги з основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, тощо.

За умовами договору іпотеки Іпотекодавцем також надано повноваження Іпотекодержателю на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені Іпотекодавця будь-якій особі у разі порушення основного зобовязання.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних договорів» від 30.03.2012 року №5 в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у резолютивній частині рішення в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що боржник своїх зобовязань не виконує, суд приходить до переконання, що Банк має право в рахунок погашення заборгованості Позивальника ОСОБА_4 за кредитним договором №MKZ7GK0000016 від 13.02.2006 р. в розмірі 16240,68 доларів США, яка згідно курсу НБУ еквівалентно 129761,41 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 61,60 кв.м., яка розташована за адресою: м.Ужгород, вул.Дендеші, 26/1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки. Позовна заява в цій частині є підставною та підлягає до задоволення.

Згідно ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Статтею 40 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних договорів» від 30.03.2012 року №5 при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 ЖК України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

З досліджених судом матеріалів справи слідує, що 21.05.2012 року ПриватБанк було надіслано письмову вимогу №30.1.0.0/2 від 19.05.2012 року Позичальнику ОСОБА_4, якою вимагало від останнього протягом тридцятиденного строку з отримання цієї вимоги повернути суму кредиту в повному обсязі, проценти, комісію та штрафні санкції, а також попереджено ОСОБА_4, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником у визначений строк зобовязань, Банком із спливом тридцяти денного строку має намір звернути стягнення на предмет іпотеку та вимагає згідно ст.40 Закону України «Про іпотеку» добровільно звільнити квартиру АДРЕСА_1, з усіма членами сімї та іншими мешканцями.

Судом встановлено, що вимоги-претензії Банку Позичальником ОСОБА_4 залишені без реагування.

Згідно довідки КП «ЖРЕР» від 26.12.2014 року №4921 в квартирі за адресою м.Ужгород, вул.Дендешці, 26/1, зареєстровані/проживають ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також його дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, неповнолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, 2001 р.н, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5

На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині виселення ОСОБА_4 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в квартирі за адресою: м.Ужгород, вул. Заньковецької, 88/49, із зняттям її з реєстраційного обліку підлягають до задоволення.

З досліджених матеріалів справи слідує, що зазначені особи, в тому числі неповнолітні діти, на момент укладення договору іпотеки за вказаною адресою не проживали, права неповнолітніх при укладені іпотечного договору порушені не були.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині виселення ОСОБА_4 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в квартирі за адресою: м.Ужгород, вул.Дендеші, 26/1, із зняттям їх з реєстраційного обліку, є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

07.06.2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року положеннями якого визначено, що не може бути тимчасово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом іпотеки згідно ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

За своїм змістом Закон є процесуальним, оскільки встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться.

Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог.

Отже, встановивши сукупність обставин, що є підставою для задоволення вимог кредитора саме шляхом звернення стягнення на іпотечне або заставлене майно, суд, ухвалюючи відповідне судове рішення, має відповідно до вимог ст.217 ЦПК України вирішити питання про зупинення стягнення на час дії Закону, а не відмовляти у позові.

Такого ж висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014 року (справа №6-29969св14), від 17.12.2014 року (справа №6-36136св14).

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи вимоги Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, під дію якого підпадає дане забезпечення за споживчим кредитом в іноземній валюті на споживчі цілі, оскільки це житлове помешкання загальна площа якого не перевищує 140 кв.м. використовується відповідачем ОСОБА_4 та членами його сімї, як місце постійного проживання, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які вказують на те, що у власності останнього знаходиться інше нерухоме житлове майно, суд приходить до переконання про наявність достатніх правових підстав для застосування положень ст.217 ЦПК України та відстрочки виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення на час дії мораторію встановленого Законом.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь банку сплачений судовий збір у розмірі 1404,91 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.11, 33, 38, 40 Закону України «Про іпотеку» , ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 217, 212,-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Уточнену позовну заяву задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості Позивальника ОСОБА_4 за кредитним договором №MKZ7GK0000016 від 13.02.2006 р. в розмірі 16240,68 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, виходячи з розрахунку 1 дол.США = 7,99 грн., еквівалентно 129761,41 грн., з яких: 14659,72 дол. США заборгованість по кредиту; 640,96 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 72,65 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 867,35 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 61,60 кв.м., яка розташована за адресою: м.Ужгород, вул.Дендеші, 26/1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки.

Виселення ОСОБА_4 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в квартирі за адресою: м.Ужгород, вул.Дендеші, 26/1, із зняттям їх з реєстраційного обліку в органі Державної міграційної служби України, до повноважень якого входить питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.

Виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відстрочити на час дії мораторію встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір у розмірі 1404,91 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.