Провадження №521/6759/15
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"10" листопада 2015 р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі - продажу та визнання добросовісним набувачем, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач через подав до суду позов про визнання договору купівлі-продажі АДРЕСА_1 квартири недійсним, який укладено 07.09.2012 року між ним та відповідачем та просить визнати його добросовісним набувачем. Вказує, що договір купівлі-продажі суперечить закону, тому що відповідачу безпідставно рішення Малиновського райсуду м. Одеси був встановлений додатковий строк для прийняття спадщини у вигляді спірної квартири.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- не вказані засоби звязку позивача;

Залишаючи позовну заяву без руху вважаю за необхідне розяснити, що зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України). Разом з тим, позивачем не конкретизовано підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав), а також не зазначені докази, що підтверджують саме кожну обставину (ст. 119 ЦПК України).

Так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (с.16 ЦК України) не указано якими саме діями з посиланням на докази цього відповідач порушив права позивача і чому він звернулась до суду через три роки після укладання договору купівлі-продажу, вказуючи при цьому, що він є власник квартири в не роз,уяснивши, яким чином справа в Приморському суді стосується його прав та обовязків відносно спірної квартири. Не розяснено просить особа чи ні застосувати наслідки недійсності правочину чи витребувати майно, при тому, що в позові посилається на наслідки добросовісність набування. Який конкретно обраний спосіб захисту позивачем не розяснено, що він зобовязаний зробити з урахуванням вимог Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року. Позивач в позові посилається тільки на ст. 203, ст. 215 ЦК України в яких вказано на загальні підстави для визнання недійсним правочину. І кожна має свою особливість. А позовні вимоги повинні бути викладені конкретно з вказівкою на підстави позову і посиланням на конкретні докази в підтвердження підстав позову (ст.ст. 229, 230, 234, 235 ЦК України та ін.) і кожної обставини, якою позивач обґрунтовує свої вимоги і наявність підстав для звільнення від доказування. Позивач же вказав у позові про те, що договір суперечить вимогам закону в цілому.

Таким чином позивачем взагалі не зазначено, якими діями відповідач порушив, не визнає чи оспорює його права. Посилання позивача на загальні правила статей 203 та 215 ЦК України без будь якої конкретизації, є частково незрозумілими, а тому підлягають більш глибокому розкриттю;

- в самому позові не розяснено хто зараз користується, проживає і зареєстрований в спірній квартирі;

Не вказано, чому ним не оскаржено рішення Малиновського районного суду про встановлення додаткового строку ОСОБА_2, тому що він вважає його помилковим. Не розяснено, яке значення має те, що на думку позивача відповідач перетнув державний кордон України 07.12.2012 року, при тому що в справі в Малиновському суду і приймав участь не він сам, а представник;

- не розяснені і не конкретизовані вимоги відносно визнання добросовісним набувачем, при тому, що ст. 16 ЦК не передбачено такого способу захисту як визнання добросовісним набувачем і відповідно до пункту 10 частини третьої постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та частини пятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується, а права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого статтями 215, 216 ЦК. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліки

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі - продажу та визнання добросовісним набувачем - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви на протязі пяти днів з дня отримання ухвали. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя