Дата документу 27.05.2015
Справа № 501/6337/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

при секретарі Тимко М.Л.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Іллічівська Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, які виступають в своїх інтересах та інтересах своїх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, які виступають в своїх інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №24 в будинку №13 по вул.Леніна, селища Олександрівка м.Іллічівська Одеської області (а.с.3-6).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він у 1990 році вселився до квартири АДРЕСА_1 міста Іллічівська Одеської області за погодженням із службовими особами балансоутримувача квартири, а з 27.05.19997 року був зареєстрований в зазначеній квартирі, разом із ним в спірній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, які виступають в своїх інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Оскільки відповідачі разом з неповнолітніми дітьми не проживають в спірній квартирі понад шість місяців позивач вважає, що вони втратили право користування квартирою. За цих обставин просить позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, пояснили суду, що згоди на реєстрацію позивача не надавали, зазначали, що позивач погрожував всій родині, у звязку із чим вони були змушені покинути спірну квартиру та звертались до правоохоронних органів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії Ордеру №173 від 17.01.1983 року відповідачу ОСОБА_2 надано право на зайняття квартири АДРЕСА_2 у складі трьох осіб (а.с.42).

Згідно довідки про склад сім'ї від 29.04.2015 р. за №1304, яка видана ОСОБА_2, вбачається склад сім'ї відповідача в кількості восьми осіб (а.с.70).

Згідно довідки КП «Іллічівськводоканал» за №3 від 11.03.2015 р. за ОСОБА_2 заборгованість за холодне водопостачання відсутня (а.с.43).

Згідно копії паспорту виданого на імя ОСОБА_5 вбачається реєстрація його місяця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-зв).

Як вбачається з заяви на імя керівника органу приватизації, уповноваженим власником квартири визначено ОСОБА_5 (а.с.8).

Згідно листа на імя адвоката ОСОБА_1 вбачається, що 28.07.1999 року рішенням Олександрівської селищної Ради №122 спорудження за адресою: Леніна, 13 в смт.Олександрівка було прийнято на баланс Олександрівської селищної Ради та йому було надано статус будинку для малосімейних громадян. У звязку з ліквідацією селищної Ради, у грудні 2001 року, на баланс новоствореної Ради Олександрівської селищної Ради зазначений будинок не приймався (а.с.14).

В акті сусідів складеного 28.11.2014 року зазначено, що відповідач ОСОБА_3І з родиною в будинку №13, в кв.24 по вул.Леніна в смт.Олександрівка не проживають з 1990 року (а.с.15).

Згідно розрахункової книжки за електроенергію, яка видана Іллічівським РЕМ вбачається, що особовий рахунок по сплаті послуг за споживання електроенергії відкрито на імя ОСОБА_5 (а.с.22).

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_2 є власником будинку №64 по вул.Новій в с.Малодолинське м.Іллічівська Одеської області (а.с.38-41).

Згідно актів сусідів від 20.04.2015 року, в квартирі АДРЕСА_3 з 1989 року проживав ОСОБА_11, а позивач проживає в спірній квартирі з 1993 року, також зазначено, що позивач не проживає в зазначеній квартирі по пів року й більше (а.с.68,69).

Суд застосовує законодавство на час виникнення правовідносин.

Так, згідно положень ч.2 ст.128, 129 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

При цьому суд зазначає, що сторонами визнано та не оспорюється обставина, того, що спірна квартира перебувала в приміщенні колишнього гуртожитку, який перебував на балансі СУ-455.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 Постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, чи є гуртожитком приміщення, яке займає відповідач. Для цього, зокрема, необхідно витребувати дані про те, чи перебуває будинок, в якому розміщено таке приміщення, у віданні позивача; чи побудований він як гуртожиток або спеціально для нього переобладнаний; чи є дозвіл санепідстанції на його заселення як гуртожитку; чи зареєстрований він як гуртожиток у виконкомі районної, міської, районної в місті Ради; чи видавався відповідно до Положення про гуртожиток ордер на зайняття жилої площі в гуртожитку; чи укомплектований будинок (жиле приміщення) меблями, спеціальним устаткуванням, інвентарем, культурно-побутовими предметами, необхідними для проживання, занять і відпочинку громадян, чи є штати для обслуговування гуртожитку, як оплачується проживання і т.п. Судам слід враховувати, що гуртожитками є також спеціально побудовані підприємствами, установами, організаціями жилі будинки для малосімейних, щодо яких адміністрацією, органом громадської організації і профспілковим комітетом до початку будівництва прийнято рішення про їх використання як сімейних гуртожитків і вони зареєстровані у виконкомі як гуртожитки.

Із вказаного вбачається, що ОСОБА_2 набув право на вселення до спірного житлового приміщення на підставі ордеру у порядку, встановленому ЖК України, та який, крім того, ніким не оспорювався.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,

Суд зазначає, що позивачем не надано жодного письмового доказу того, що йому видавався ордер, відкривався особовий рахунок та укладався договір найму на проживання в зазначеній квартирі, яка за своєю правовою природою є кімнатою в гуртожитку. З заявами про витребування письмових доказів позивач та його представник до суду в установленому законом порядку не звертались.

Суд критично відноситься до пояснень свідків, оскільки вони не відповідають письмовим доказам, наявним в матеріалах справи.

Суд зазначає, що положення ст.70,71 ЖК України щодо визнання осіб, таким, що втратили право користування житловим приміщенням в гуртожитках не застосовуються.

Також, суд зазначає, що оскільки позивач не надав доказів правомірності його вселення до зазначеної спірної квартири у відповідності до норм ЖК України, суд не знаходить підстав для захисту його прав передбачених ст.16 ЦК України і приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог саме за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, які виступають в своїх інтересах та інтересах своїх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя (