Провадження № 4-с/752/136/15
У Х В А Л А

Іменем України

11.12.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Савченко Д.Г.

за участю представника - ОСОБА_1

за участю державного виконавця - Хайдарі Р.Р.

за участю стягувача - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за матеріалами скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4, суд -

Встановив

У жовтні 2015 року скаржник звернувся до суду із вказаною скаргою в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві щодо відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-1077/11 виданого 14.03.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва у ВП № 48151494 і щодо несвоєчасного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2015 року та скасувати вказану постанову про відкриття провадження.

В обгрунтування скарги скаржник вказував, що 16.10.2015 року отримав постанову про відкриття вищевказаного виконавчого провадження. В даній постанові зазначено, що виконавчий лист № 1077/11 виданий 14.03.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 залишку боргу у розмірі 4701 грн. 35 коп., не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки рішення, за яким було видано виконавчий лист скасовано ухвало Апеляційного суду м. Києва від 31.01.2011 року та ухвалено нове і стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 відшкодування у розмірі 29603 грн. 80 коп., моральну шкоду 2000 грн., судовий збір 304 грн. 50 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Тому скаржник вказує, що виконавчого документу саме про стягнення з нього грошових коштів у розмірі 4701 грн. 35 коп. не існує та просить суд задовольнити його скаргу.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги скарги у повному обсязі та просив її задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні вказував, що виконавче провадження відкрито за виданим Голосіївським районним судом виконавчим документом відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», тому просив відмовити у задоволенні скарги.

ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, оскільки відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що державним виконавцем відділу держаної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1077/11 виданого 14.03.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на Користь ОСОБА_7 залишок боргу у розмірі 4701 грн. 35 коп.

Крім того, в матеріалах наявний супровідний лист щодо направлення даної постанови ОСОБА_3 з вих. № 1169/12 від 17.07.2015 року, однак на конверті визначено відповідну дату, якою було відправлено вказану постанову, а саме 09.10.2015 року.

Отже суд вважає за необхідне задовольнити вказану скаргу в частині несвоєчасного правлення постанови про відкриття провадження, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги про визнання дій державного виконавця в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови, оскільки відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Скаржником при зверненні до суду із вказаною скаргою не надано жодного належного та допустимого доказу, щодо неправомірності дій державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 60, 208-210, 373-387 ЦПК України, суд -

Ухвалив

Скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 щодо несвоєчасного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1077/11 виданого 14.03.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва у ВП № 48151494 ОСОБА_3.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя