АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Рейнарт І.М., Саліхова В.В.

при секретарі: Кутц А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА Життя», ОСОБА_2 про розірвання договорів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2015 року даний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Апелянт посилається на неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, помилковість висновків суду та неправильне застосування норм матеріального та процессуального права. Вважає, що суд безпідставно не прийняв до уваги те, що вона не бажала укладати ніяких договорів, що на неї здійснювався псіхологичний тиск, а про відсутність наміру установлювати вікна та укладати договір страхування вона повідомила інші сторони договорів.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній.

ПП ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити. Зазначав, що свої зобов'язання за договором він виконав, виготовив на замовлення позивачки ПВХ конструкції, передав їх без будь яких зауважень з її боку та повернув їй вартість додаткових послуг по встановленню вікон тому що вона від цього відмовилася.

Представники ПАТ «Альфа Банк», ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення долучені до справи.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 26.10.14 року між позивачем та ПП ОСОБА_2 укладено договір (індивідуальний номер замовлення DH-14761), за яким позивач доручила, а ПП ОСОБА_2 зобов'язався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ОСОБА_1 ПВХ конструкції (а.с.21).

В цей же день, 26.10.14 року між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір №401662847, відповідно до якого позивачу було надано кредит в розмірі 18 600 грн. із строком повернення до 27.10.16 року, з процентною ставкою за користування кредитом - 0,1%, щомісячною комісійною винагородою за управління кредитом 2% від суми кредиту (а.с.7-10).

Кредит наданий позивачу для оплати/часткової оплати згідно з переліком, що вказаний у специфікації №401662847 від 26.10.14 або листі - гарантії до цього договору від 26.10.14 року у загальній сумі 15000 грн., а також для оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору страхування ризиків 007.401662847.111 від 26.10.14 у сумі 3600 грн.

26.10.14 між позивачем та ПрАТ «СК «УНІКА Життя» було укладено договір добровільного страхування життя №007.401662847.111, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю позивача (а.с.11-13).

Усі вищезазначені договори вчинені у письмовій формі, підписані позивачем особисто та без застережень, відповідали її волевиявленню на час їх укладання й до тепер ці договори та їх умови є чинними, нею не оспорювалися та в установленному законом порядку недійсними не визнавалися.

Свої зобов'язання за договором ПАТ «Альфа-Банк» виповнило у повному обсязі, перерахувало кошти на виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій для позивача та здійснило оплату страхового платежу, що позивачем не заперечується.

07.11.14 виготовлені ПВХ конструкції були доставлені позивачу і вона їх прийняла без зауважень.

З огляду на те, що позивач відмовилася від встановлення виготовленої конструкції, 08.11.14 року ОСОБА_2 повернув їй 7 350 грн. про що позивач видала йому розписку.

Частиною 2 статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 3 статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення стороною договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановлювати не лише наявність істотного порушення договору, а й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсною різниця між тим, на що має розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-75 цс13 який відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів України.

З огляду на те, що позивачкою не зазначено у чому полягають істотні порушення умов укладених нею договорів та не доведено належними та допустимими доказами таких порушень, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/16835/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8632/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Ю.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.