Номер провадження: 22-ц/785/6197/15
Головуючий у першій інстанції Журавель П. І.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.,

при секретарі - Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12 березня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом (а.с.2-4), пізніше уточненим (а.с.65-66) до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, стверджуючи, що позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 та вони проживали у його батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Після розлучення у 2002 році вона (позивачка) продовжувала проживати у батьків відповідача.

Представник позивача вказує в позові, що мати колишнього чоловіка ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Витрати на поховання позивачка взяла на себе, оскільки чоловік покійної тяжко хворів та потребував лікування. Вартість витрат на поховання склала 40499 гривень 22 копійки.

Також, представник позивача зазначає в позові, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року після затяжної хвороби помер ОСОБА_5, за яким вона (позивачка) майже 14 років доглядала та всіляко піклувалася. Вартість на поховання ОСОБА_5 склала 45094 гривень 22 копійки.

У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь позивачки в рівних частках витрати понесені на поховання ОСОБА_6 в розмірі 40499,22 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь позивачки в рівних частках витрати понесені на поховання ОСОБА_5 в розмірі 45049,22 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь позивачки в рівних частках витрати понесені на придбання ліків для ОСОБА_5 в розмірі 3475,31 грн.

У подальшому представник позивача надав до суду заяву про уточнення до позову (а.с.98-99), згідно якої просив суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки витрати понесені на поховання ОСОБА_6 в розмірі 40499,22 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки витрати понесені на поховання ОСОБА_5 в розмірі 45049,22 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки витрати понесені на придбання ліків для ОСОБА_5 у розмірі 3475,31 грн.

Також, представник позивачки в даній заяві відмовився від позовних вимог до ОСОБА_4 у зв'язку із її смертю.

Представник позивача був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явився та надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явився та надав заперечення проти позову, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що позов безпідставний, оскільки позивачка з батьками не проживала, його батьки були забезпеченими та будь-якої допомоги з боку інших осіб не потребували.

Також, відповідач ОСОБА_2 вказує в запереченнях, що 01.04.2014 року до ЄРДР було внесено заяву про таємне викрадення майна ОСОБА_3 з квартири його батьків. ОСОБА_2 стверджує в запереченнях, що з викрадених грошей та цінностей, позивачка розрахувалася з похоронним бюро, всі інші кошти залишила собі, тощо.

За життя ОСОБА_7, її представник надав до суду заперечення проти позову, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, мотивуючи тим, що померлі не потребували допомоги, оскільки ОСОБА_5 працював, не дивлячись на свою хворобу та позивачкою не надано доказів оплати нею лікування та реабілітації ОСОБА_5 протягом хвороби. Також представник відповідача вказав в письмових запереченнях, що фінансову допомогу на поховання ОСОБА_5 надала фірма, в якій він багато років працював - ТОВ «Зюйд-Вест».

03 лютого 2015 року представник відповідача ОСОБА_7 надав до суду заяву про припинення ним представництва інтересів ОСОБА_7 у зв'язку із її смертю (а.с.94).

Рішенням суду позов ОСОБА_3 - задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарг, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 р. №193, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 вересня 2004р. за №1111/9710, затверджений Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг.

Згідно з цим Переліком необхідними ритуальними послугами, з урахуванням обставин справи, можуть бути: договір-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили), тощо.

Згідно копії про одруження, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 24 квітня 1999 року (а.с.5), який розірвали 20 березня 2001 року (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.13).

Суд першої інстанції, з врахуванням письмових доказів, правильно зазначив, що відсутні докази на підтвердження доводів відповідачів та їх представника щодо того, що фінансову допомогу на поховання ОСОБА_5 надала фірма - ТОВ «Зюйд-Вест», в якій він багато років працював, більш того, довідка ТОВ «Зюйд-Вест» спростовує ці твердження (а.с.77).

Також, відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказів того, що 01.04.2014 року до ЄРДР було внесено заяву про таємне викрадення майна ОСОБА_3 з квартири його батьків та, що з викрадених грошей та цінностей, позивачка розрахувалася з похоронним бюро, всі інші кошти залишила собі, тощо.

В той же час, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини по справі, не перевірив їх належними та допустимими доказами, а тому дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову та наявності підстав для його задоволення в повному обсязі.

Так, відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України, обставини по справі повинні бути доведені належними та допустимими доказами.

Ч.2 ст. 59 ЦПК передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд послався на наступні докази, які містяться в матеріалах справи.

Згідно копії договору - замовлення на організацію поховання від 18 листопада 2013 року, вбачається, що замовником є ОСОБА_3, всього вартість послуг з організації та поховання, на думку суду першої інстанції, складає 20470,00 грн., 19929,00 грн. та 100,22 грн. (а.с.10-12).

Згідно копії договору - замовлення на організацію поховання від 21 лютого 2014 року, вбачається, що замовником є ОСОБА_3, всього вартість послуг з організації та поховання складає 44949,00 грн. та 100,22 грн. (а.с.16-17).

Відповідно до копій чеків вбачається, що вартість витрат на ліки складає 3475,31 грн. (а.с.18-19).

Отже, на думку суду першої інстанції, доводи позивачки про здійснення нею витрат на поховання померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходять своє підтвердження в матеріалах справи.

Дослідивши надані позивачем докази, колегія суддів вважає їх частково недопустимими, виходячи з наступного.

По перше, всі докази були надані позивачем в копіях, які не були ніким завірені, відомості про те, що суд першої інстанції бачив оригінали цих доказів відсутні, суддя не завірив ці копії своїм підписом.

По-друге, з п.3 наданих копій договорів - замовлення на організацію проведення поховання від 18 листопада 2013 року (а.с.10-11), вбачається, що «замовник зобов'язується сплатити послуги в триденний термін з дня поховання». Однак, жодної квитанції, або іншого належного та допустимого документа, на підтвердження такої сплати та оплати саме ОСОБА_3 вартості послуг з організації та поховання на суму 20470,00 грн. та 19929,00 грн. надано не було. Більш того, ці договори взагалі не містять порядкового номеру.

В матеріалах справи є лише копія договору - замовлення на організацію проведення поховання від 18 листопада 2013 року (а.с.12), яка містить всі необхідні та належні елементи договору, а саме номер договору, дату, підписи всіх сторін, найменування послуг та вартість робіт (100 грн. 22 коп.), штамп, до цього договору надана квитанція про сплату 100 грн. 22 коп.

Суд першої інстанції також зазначив, що згідно копії договору - замовлення на організацію поховання від 21 лютого 2014 року, вбачається, що замовником є ОСОБА_3, всього вартість послуг з організації та поховання складає 44949,00 грн. (а.с.16-17).

Однак, на а.с. 16 знаходиться лише копія договору - замовлення на організацію проведення поховання від 21 лютого 2014 року, яка містить всі необхідні та належні елементи договору, а саме номер договору, дату, підписи всіх сторін, найменування послуг та вартість робіт (100 грн. 22 коп.), штамп, до цього договору надана квитанція про сплату 100 грн. 22 коп.

На а.с. 17 міститься копія рахунку - фактури №14/22 із зазначенням загальної суми оплати за проведення та організацію поховання в розмірі 44949 грн.

Колегія суддів звертає свою увагу на те, що вказана копія не може бути належним та допустимим доказом по справі, так як, не містить дати складання, не містить посилання на поховання якої саме особи був складений рахунок, не містить переліку послуг на суму 23494 грн. та підпису замовника.

Наданий акт здачі - приймання робіт №2202-1від 22.02.2014р. з поховання ОСОБА_5 (а.с.75) також не може бути прийнятий до уваги, так як не містить данні про замовника та відсутній підпис замовника.

Колегія суддів також не може погодитись з висновками суду про стягнення на користь позивача витрат на придбання ліків на суму 3475,31 грн. (а.с.18-19), так як з наданих копій чеків не вбачається хто купував зазначені ліки, для кого, чи передбачено було придбання саме цих ліків рецептом лікаря з наданням необхідної та належним чином оформленої медичної документації, тобто, ці копії чеків також не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами по справі.

Таким чином, єдиними доказами, які можуть бути прийняті до уваги суду є тільки копії договорів - замовлень на організацію проведення поховання ОСОБА_6 від 18 листопада 2013 року (а.с.12) та поховання ОСОБА_5 від 21 лютого 2014 року (а.с.16), з яких вбачається, що саме позивач ОСОБА_3 сплатила за цими договорами по 100 грн. 22 коп., а всього - 200 грн. 44 коп., а тому саме на цю суму повинен бути задоволений позов, а в задоволенні іншої частини вимог слід відмовити у зв'язку з недоведеністю.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 20 гривень 04 коп.

Розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, суд порушив та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення по суті спору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ч. 1 п. 1-4; ст.313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12 березня 2015 року змінити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати понесені на поховання ОСОБА_6 в розмірі 100 (сто) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати понесені на поховання ОСОБА_5 в розмірі 100 (сто) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 20 (двадцять) грн. 04 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у зв'язку з недоведеністю.

Рішення вступає в законну силу з моменту оголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.Ф. Парапан

В.О. Панасенков