Справа № 520/1883/15-ц
Провадження № 2/520/2332/15
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Прохорова П.А.,
при секретарі - Кудіновій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
В лютому 2015 року позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з наведеним позовом, у якому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,63 га, що належить, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Таїровської селищної Ради народних депутатів від 08 липня 1999 року №171 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю НОМЕР_2 від 16.08.1999 року, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, спадкодавцю - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та єдиним спадкоємцем якого є позивач, - як таке, що набуте нею у порядку спадкування.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що вона є дружиною нині померлого ОСОБА_2 та у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак державний нотаріус дослідивши надані позивачем документи відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з тих підстав, що зазначена земельна ділянка не була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та у такому реєстрі, відповідно, відсутні відомості про адресу земельної ділянки.
Виходячи з викладеного та посилаючись на норми законодавства позивач вказувала на те, що у позасудовому порядку вирішити питання про прийняття наведеної земельної ділянки у спадщину вирішити неможливо, позивач просила суд задовольнити позов.
В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача звернулась до суду з письмовими запереченнями проти позову, у яких, виходячи з відсутності державної реєстрації прав власності спадкодавця щодо спадкової земельної ділянки, вказувала на відсутність безпосередньо прав власності у ОСОБА_2 та з такого просила суд відмовити позивачу у задоволенні її вимог, разом з тим звернулась до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності.
Зважаючи на те, що така неявка представника відповідача є повторною, суд, приймаючи до уваги згоду позивача та керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 про що було складено відповідний актовий запис №418 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3.
Згідно матеріалів спадкової справи №162/2013 до майна померлого ОСОБА_2 (індекс справи 02-14, дата заведення: 25 червня 2013 року), позивач по справі є спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті вказаної особи (як дружина, що випливає з свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_4). Інші спадкоємці у встановлений законом строк за прийняттям спадщини не звернулись, та з такого вбачається, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2
Згідно довідки №2444 від 08.08.2013 року, та Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 16.08.1999 року, земельна ділянка АДРЕСА_1 була безоплатно передана у власність ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради від 08 липня 1999 року №171.
На підставі постанови Верховної Ради України від 07 лютого 2002 року №3064-ІІІ «Про зміну меж міста Одеси Одеської області» вказана земельна ділянка була знята з обліку Таїровської селищної ради.
Згідно довідки з адресного реєстру міста Одеси №351663/2 від 22 серпня 2013 року для земельної ділянки, що передбачена державним актом на право власності на землю від 16.08.1999 року, на підставі рішення Одеської міської ради №4858-ІV, зареєстровано адресу: АДРЕСА_1.
Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, такій земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: НОМЕР_5.
Не зважаючи на викладені обставини Державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори було ухвалено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на таку земельну ділянку з тих підстав, що в Державному реєстрі речових прав власності на нерухоме майно відсутня інформація щодо адреси земельної ділянки (назва міста, вулиця, порядковий номер вулиці, тобто цифрове значення земельної ділянки). Разом з тим тексту такої Постанови (постанова від 06.02.2015 року) та змісту Державного акту вбачається що його було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2 від 16.08.1999 року.
Згідно правової позиції, викладеної в узагальненні судової практики ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (п. 3.1) виникнення права власності, у тому числі на земельні ділянки, до 01 липня 2004 року не залежало від державної реєстрації цього права.
Відповідно до п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про спадкування», у випадку відмови нотаріуса в оформленні спадщини, особа-спадкоємець з метою прийняття спадщини може звернутися до суду за загальними правилами цивільного провадження.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Виходячи з викладених фактичних обставин та правових підстав суд доходить висновку про те, що заперечення відповідача вбачаються необґрунтованими оскільки спростовуються наведеною правовою позицією ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, та ОСОБА_2 слід вважати таким що мав право власності на зазначену земельну ділянку, а тому, зважаючи на долучену до матеріалів справи постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 14, 60, 169, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.372, 1218 ЦК України, постановою №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про спадкування», суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,63 га, що передбачена Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим на підставі рішення Таїровської селищної Ради народних депутатів від 08 липня 1999 року №171 та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю НОМЕР_2 від 16.08.1999 року, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, як таке, що набуто нею у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя П. А. Прохоров