Справа № 522/2334/15-ц
Провадження №2/522/4459/15
УХВАЛА

06 лютого 2015 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної у розмірі 31303,73 грн. та моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн.

Перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України суддя вважає, що зазначена позовна заява подана без дотримання вимог, передбачених ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. В свою чергу, позивачем додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору на суму 487,20 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», який набрав чинності з 01.11.2011 року, судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ч. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Ставки судового збору визначені ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивач повинен доплатити судовий збір.

Відповідно до п.п. 3, 5-6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

В свою чергу, позивачем до позовної заяви не додано належним чином завіреної копії постанови Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2014 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, яка набрала законної сили.

Також в порушення п.2.ч.2 ст. 119 ЦПК України, позивач не зазначила в позовній заяві свій поштовий індекс, номер телефону та індекс відповідача ОСОБА_2.

Суддя розяснює, що у випадку, якщо позивач виконає вимоги, передбачені ст. 119 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали, його позовна заява буде вважатися поданою у день первісного звернення до суду.

У випадку, якщо вищевказані вимоги не будуть виконані у встановлений судом строк, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без руху, надати строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.С. ЄРШОВА