Провадження № 6/200/3531/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський союз" від 27.10.2014 року, ухваленого у справі № 5747/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаною заявою, в якій просив скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський союз" від 27.10.2014 року, ухвалене у справі № 5747/2014 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDNS4251 від 26.11.2012 року у розмірі 13 647,23 грн. та витрат по оплаті третейського збору у сумі 500 грн., а також просив стягнути понесені витрати у справі. В обгрунтування заяви заявник посилався на те, що 27.10.2014 року у м. Дніпропетровську за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд.60, Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Дніпровський банківський союз" у складі третейського судді Кириченка Н.В. прийняв вищевказане рішення. ОСОБА_1, який є відповідачем у третейській справі, про розгляд сказаної третейської справи не повідомлявся, з цих причин участь у судових засіданнях не приймав та призначений для нього примірник рішення третейського суду від 27.10.2014 року, який зберігається в матеріалах третейської справи, до цього часу не отримав. Про прийняте Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Дніпровський банківський союз" вищевказане рішення від 27.10.2014 року ОСОБА_1 до 28.04.2015 року нічого не було відомо, про існування цього рішення він дізнався лише 28.04.2015 року після отримання з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ухвали суду від 06.04.2014 року про відкриття провадження у справі № 200/6358/15-ц та заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" про видачу виконавчого листа.

ОСОБА_1 посилається на те? що вказане рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський союз" було прийнято по справі, яка не підвідомча третейському суду, та у спорі, не передбаченому третейською угодою, що відповідно до вимог п.п.1, 2 ч.2 ст. 389-5 ЦПК України є підставою для скасування вказаного рішення третейського суду. Відповідно до вказаної заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитний договір, в зв"язку з невиконанням умов якого з ОСОБА_1 була стягнута заборгованість, складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг, згідно яких всі спірні питання, пов"язані з виконанням укладеного договору вирішуватимуться шляхом їх розгляду Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Дніпровський банківський союз" відповідно до його Регламенту. Водночас? будь-якого кредитного договору № SAMDNS4251 від 26.11.2012 року він з ПАТ КБ "ПриватБанк" не укладав та не підписував, а анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в "ПриватБанк" була підписана ОСОБА_1 не 26.11.2012 року, а 07.03.2012 року. Зазначена анкета-заява від 07.03.2012 року викладена на типовому бланку ПАТ КБ "ПриватБанк" та була складена в одному екземплярі, який після підписання залишився в банку, і вона не містить будь-якого третейського застереження щодо розгляду спірних питань у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Дніпровський банківський союз", не містить вона посилань на відповідні положення Умов та правил надання банківських послуг, які передбачають передачу спору до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський союз", вказана анкета-заява не містить згоди ОСОБА_1 на розгляд спірних питань у третейських судах, а тому числі у вказаному третейському суді.

ОСОБА_1 також в заяві посилається на те, що вказана анкета-заява не відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди", в ній відсутнє будь-яке третейське застереження, а окремої письмової третейської угоди між ним та банком не укладалося. Йому ніколи не були надані для ознайомлення статутні документи та регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський союз", не було надано і інформації про склад органів управління цього третейського суду. ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувшись з позовом до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський союз" про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, порушило його право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. Третейський суд, приймаючи до розгляду позовну заяву банку про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, питання про наявність або відсутність у нього компетенції для розгляду цієї справи не перевірив, а відкриваючи провадження у справі № 5747/2014 та приймаючи 27.10.2014 року рішення про задоволення позовних вимог, не врахував, що дана справа не підвідомча третейському суду відповідно до закону, а спір, який виник між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1, не передбачений третейською угодою. Розглянувши справу без повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи та у його відсутність, третейський суд вирішив питання про його права та обов"язки, без надання йому можливості подати докази в спростування вимог банку та свої заперечення.

Також, заявник посилається на те, що 15.06.2013 року він подав до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області заяву з відомостями про те, що в період з 13.06.2013 по 15.06.2013 року невстановлені особи шахрайським шляхом через систему "Приват 24" заволоділи його грошовими коштами у розмірі 38000 грн. і відповідно відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2013 року за № 0002314. При цьому, рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський союз" від 27.10.2014 року у складі третейського судді Кириченка Н.В. по справі № 5747/2014 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN4251 від 26.11.2012 року у розмірі 13 647,23 грн. прийнято саме по грошовим коштам, які були викрадені з рахунку ОСОБА_1 шахрайським шляхом у червні 2013 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись також на те, що рішення від 27.10.2014 року у третейській справі було безпідставно винесено Пост ійно діючим третейським судом при Асоціації "Дніпровський банківський союз", в той час, як в Умовах та правилах надання кредиту вказаний Постійно діючий третейським судом при Асоціації "Дніпропетровський банківський союз".

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" в судовому засіданні вважав вимоги заяви необгрунтованими.

Вислухавши пояснення осіб, які з"явилися, дослідивши матеріали справи і матеріали третейської справи № 5747/2014 Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський союз", суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2012 року ОСОБА_1 була заповнена Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських услуг в Приватбанк, відповідно до якої ОСОБА_1 була видана кредитна картка зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 8000,00 грн. Як зазначено у даній анкеті-заяві, анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банка складають договір про надання банківських послуг.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківських Союз" у складі третейського судді Кириченко Н.В. від 27.10.2014 року, ухваленим у третейській справі № 5747/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за договором № SAMDN4251 від 26.11.2012 року в сумі 13 647,23 грн., витрати по оплаті третейського збору у сумі 500,00 грн., а всього 14 147,23 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 389 1 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч.2 цієї статті заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Відповідно до ч.3 ст. 389 4 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду.

Частиною 4 ст. 389 4 ЦПК України передбачено, що суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389 5 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5, 6 цієї статті - справа розглядається судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з особливостями, встановленими цією главою. За наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду суд має право: 1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; 2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч.1 ст. 389 5 ЦПК України - рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Частиною 4 ст. 389 4 ЦПК України передбачено, що суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389 5 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Згідно до ст.51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Скасування компетентним судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених цією статтею.

У разі, якщо рішення третейського суду скасовано повністю або частково внаслідок визнання компетентним судом недійсною третейської угоди або через те, що рішення прийнято у спорі, який не передбачений третейською угодою, чи цим рішенням вирішені питання, що виходять за межі третейської угоди або рішення прийнято у справі, не підвідомчій третейському суду, відповідний спір не підлягає подальшому розгляду в третейських судах.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про третейські суди" склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду.

У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду. За всіх умов третейський суд може розглядати справи в будь-якій непарній кількості третейських суддів. Якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів.

Як вбачається з Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський союз" від 27.10.2014 року, ухваленого у справі № 5747/2014 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, справа була розглянута та вказане рішення ухвалене одноособово третейським суддею Кириченко Н.В.

ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду третейської справи № 5747/2014 та не брав участі у її розгляді 27.10.2014 року, тому він не міг погодити кількісний склад суддів. Дійсно, як зазначено в п. 1.7.30. Умов та правилах надання банківських послуг, які є складовими договору про надання банківських послуг, сторони домовилися, що всі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із даного договору та інших договорів між банком та клієнтом чи в зв"язку з ними, в тому числі, що стосуються їх виконання, порушення, припинення чи визнання дійсними, підлягають розгляду в одному із вказаних судів (за вибором сторони, яка ініціює звернення до суду): постійно діючий третейський суд при Асоціації "Дніпропетровський банківський союз" (адреса суду: 49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 60/62; спор розглядається одноосібно призначеним Главою Третейського суду суддею); постійно діючий третейський суд при Асоціації "Юридичні компанії України" (адреса суду 49000, м. Дніпропетровськ, пр. ім. Газети "Правда", б.29, оф.413; спір розглядається одноосібно призначеним Головою третейського суду суддею); суд загальної юрисдикції. Ця умова договору не протирічить вимогам ст. 16 Закону України "Про третейські суди", згідно з якою склад суду узгоджується у третейському суді. Однак, при неузгодженні, справа розглядається у складі трьох третейських суддів. Виходячи з того, що склад суду не міг бути узгодженим з боку ОСОБА_2, якому не було відомо про розгляд третейської справи, справа підлягала розгляду у складі трьох, а не одного, третейських суддів.

Крім того, як вбачається з Рішення від 27.10.2014 року, це рішення ухвалене Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Дніпровський банківський союз", в той час? як в п. 1.7.30. Умов та правилах надання банківських послуг, які є складовими договору про надання банківських послуг, сторони домовилися про те, що всі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із даного договору та інших договорів між банком та клієнтом чи в зв"язку з ними, в тому числі, що стосуються їх виконання, порушення, припинення чи визнання дійсними, підлягають розгляду, зокрема, в постійно діючому третейському суді при Асоціації "Дніпропетровський банківський союз".

Таким чином, розгляд справи суддею третейського суду одноособово та не тим судом, що вказаний в Умовах, не відповідає вимогам п. 1, 4 ч.2 ст. 389-5 ЦПК України, а відтак є підставою для скасування рішення третейського суду. Будь-якого письмового доказу в підтвердження правомірності розгляду саме Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Дніпровський банківський союз" справи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 суду не надано.

Як вже зазначено вище, ч. 4 ст. 389 4 ЦПК України передбачено, що суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389 5 цього Кодексу.

Під час розгляду справи судом також встановлено, що після 12.03.2011 року, тобто з часу набрання чинності Законом України від 03.02.2011 року "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам", третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п.2 Постанови Верховного Суду України від 12.04.1996р. №5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" зазначено, що до відносин, які регулюються Законом України "Про захист справ споживачів", належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Таким чином, розглянувши зазначений спір про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, на який розповсюджується Закон України "Про захист прав споживачів", третейський суд не дотримався вимог п.1 ч.2 ст. 389-5 ЦПК України, що є ще однією з підстав для скасування вказаного рішення третейського суду та відповідає положенням ч. 4 ст. 389 4 ЦПК України.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський союз" від 27.10.2014 року, ухвалене у справі № 5747/2014 за позовом ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 понесені витрати у справі - суму сплаченого судового збору в розмірі 609,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 293, 88, -389 1 - 389 6 - ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський союз" від 27.10.2014 року, ухваленого у справі № 5747/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський союз" від 27.10.2014 року, ухвалене у справі № 5747/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі - суму сплаченого судового збору в розмірі 609,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали .

Суддя Т.О. Кудрявцева