Справа №359/9629/15-ц
Провадження №2/359/2705/2015
УХВАЛА

27 листопада 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у скла-ді:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, протоколу їх проведення та акту про продаж нерухомого майна на прилюдних торгах,

встановив:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати недійсними: прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2; протокол про проведення прилюдних торгів з реалізації цього арештованого майна №1013327/1 від 29 липня 2013 року та акт державного виконавця про продаж нерухомого майна на прилюдних торгах №1245/9 від 9 серпня 2013 року.

Крім того, представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову та обґрунтовує її тим, що ОСОБА_3 може відчужити спірне домоволодіння. Ця обставина унеможливить виконання рішення суду. Тому представник позивача ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на домоволодіння по вул. Міжозерній, 6 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову в день її надходження без повідомлення відповідача та інших сторін, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, приєднані до заяви, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза не-виконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Встановлено, що представник позивача ОСОБА_1 не приєднав до поданої ним заяви жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_3 має намір відчужити спірне домоволодіння та вживає з цією метою заходи: відшуковує покупців, розміщує обяви в засобах масової інформації, укладає попередні договори тощо.

Ця обставина свідчить про те, що представник позивача ОСОБА_1 не довів реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Його припущення не можуть бути підставою для обмеження права власності на майно.

З огляду на це суд вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на домоволо-діння по вул. Міжозерній, 6 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4