Справа № 555/1162/15-ц
Номер провадження 2/555/419/15
У Х В А Л А

"15" липня 2015 р. Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельника В. Я.

при секретарі Лисенко О. Л.,

з участю:

сторін та їх представників:

позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділення частки із спільного майна та усунення порушень у користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 в заяві від 5 червня 2015 року з посиланням на ст. 364 ЦК України просить виділити їй в натурі 1/4 житлового будинку № 36, що по вул. Луговій в м. Березне Рівненської області, а саме: з будинку - коридор 1-1, прихожу - 1-2, із господарських споруд - літню кухню із сараю "Б" та погріб. Колодязь залишити у їх спільному користуванні.

Просить зобов'язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні її майном.

В судовому засіданні сторони подали спільну заяву про визнання судом мирової угоди, за змістом якої:

ОСОБА_3 сплачує на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну їй 1/4 частину частину житлового будинку та 1/4 частину земельної ділянки в м. Березне по вул. Луговій,36 Рівненської області у розмірі 10 000 доларів США, а за нею визнається право власності на зазначене вище нерухоме майно.

Просять визнати мирову угоду.

Вислухавши сторін, давши оцінку умовам мирової угоди на відповідність її вимогам закону, суд зазначає таке.

В поданій до суду позовній заяві не ставилося питання про перехід права на земельну ділянку до ОСОБА_3 Спору про це у сторін не виникало. Тобто, предметом позову ці правовідносини не були.

Тоді як згідно з ч.1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Вийшовши за межі заявлених позовних вимог (предмета позову) сторони унеможливили затвердження такої мирової угоди.

Крім цього, слід зазначити, що оглянутий в судовому засіданні державний акт на право власності на землю виданий ОСОБА_5, яка померла 8 серпня 2008 року. Співвласник земельної ділянки ОСОБА_6 помер 14 квітня 2013 року.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті ОСОБА_6, права власності на земельну ділянку не має і розпоряджатися нею, в тому числі у разі укладення мирової угоди, не вправі.

Адже лише власнику згідно з частинами першою-другою статті 319 ЦК України належить право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд. Тільки власник має право вчиняти щодо свого майна, будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, земельна ділянка з наведених підстав не може бути предметом мирової угоди.

А за таких обставин мирова угода не відповідає закону і у її визнанні сторонам має бути відмовлено.

У звязку з тим, що угода не визнана судом через її невідповідність закону, підстав для закриття провадження у справі немає.

На підставі ст.319 ЦК України та керуючись ст. 175, п.4 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Сторонам по справі: позивачці ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_3 у визнанні мирової угоди у справі відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Рівненської області на протязі п'яти днів з дня її проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_7