Справа № 352/2232/15-ц
Провадження № 2/352/1218/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Пилипів М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд сина за межі України без згоди батька.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі, у якому народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого у свідоцтві про народження записано відповідача. Сімейне життя з відповідачем не склалося, після нетривалого проживання у позивачки останній поїхав у невідомому напрямку і з того часу вони не підтримують жодних стосунків, місце перебування його невідоме. Позивачка самостійно здійснює матеріальне забезпечення та виховання сина. На даний час позивачка офіційно працює та проживає в Чеській республіці. Характер роботи та розмір доходів дозволяє їй крім матеріального забезпечення дитини також і забезпечити синові у вільний від навчання час належне оздоровлення та відпочинок за кордоном, зокрема в Чехії та країнах Європи. Оскільки позивачці невідоме місце перебування відповідача, вона не може отримати від нього нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини за кордон. Просила надати дозвіл на виїзд за межі України неповнолітнього ОСОБА_4 без згоди батька на період з 25.12.2015 р. до 01.04.2016 р.

Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, викликався до суду через оголошення в газеті «Галичина» від 03.12.2015 р., у судове засідання не зявився, не повідомив суду про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що у цивільному шлюбі сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. Сімейне життя у сторін не склалося, відповідач поїхав у невідомому напрямку і з того часу вони не підтримують жодних стосунків, місце перебування його невідоме. Позивачка самостійно здійснює матеріальне забезпечення та виховання сина, офіційно працює за кордоном та має намір у вільний від навчання сина час забезпечити йому належне оздоровлення та відпочинок за кордоном. Однак, ОСОБА_1 не має змоги отримати від відповідача нотаріально посвідченої згоди на тимчасовий виїзд сина за кордон, оскільки місце перебування його невідоме.

У відповідності до ч.2 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Згідно вимог ч.1 ст.9, ч.2 ст.10 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини; поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

З урахуванням вказаних норм міжнародного права та національного законодавства, враховуючи встановлені обставини та інтереси неповнолітнього сина сторін, закордонна поїздка якого лише сприятиме його розумовому та духовному розвитку, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, ч.1 ст.9, ч.2 ст.10 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.154 СК України, ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», керуючись ст.ст. 213-215, 226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2 на період з 25 грудня 2015 року до 01 квітня 2016 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча М.М.Хоминець