Справа № 342/337/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1551/2015
Головуючий у 1 інстанції Федів Л.М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Горблянського Я.Д.

суддів: Ковалюка Я.Ю., Матківського Р.Й.

секретаря: Петріва Д.Б.

з участю: апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за невиконання договору позики, - за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городенківського районного суду від 03 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що рішенням Городенківського районного суду від 29.07.2014 року на її користь з ОСОБА_3 стягнуто борг в розмірі 101722,25 грн., що за курсом НБУ становило 6475 Євро основного боргу згідно договору позики. Рішення суду не виконане. На день підготовки позову сума основного боргу в перерахунку до курсу гривні НБУ збільшилась, та існує курсова різниця від часу проголошення рішення до часу подання цього позову. Крім того, судом не вирішувалось питання стягнення суми штрафу за прострочення виконання зобов'язання, а тому позивач вважає, що вона має право вимагати стягнення з ОСОБА_3 трьох відсотків річних за період з 31.07.2013 року по час подання позову 30.03.2015 року. Посилаючись на ч.2 ст.625 ЦК України, позивач вказувала, що прострочена заборгованість повертається стягувачу з урахуванням встановленого індексу інфляції. Також неповернення позики призвели до її особистих моральних страждань. Просила стягнути з ОСОБА_3 борг за неналежне виконання зобов'язання по поверненню коштів в загальному розмірі 128657,11 грн., з яких 70169,57 - курсова різниця суми основного боргу, 8208,42 грн. - три відсотки річних, 50279,12 грн. - індекс інфляції за час прострочення, та 10 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Городенківського районного суду від 03.06.2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 три відсотки річних, що становить 3447,22 грн. вирішено питання розподілу судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд невірно визначив розмір стягнення трьох відсотків річних, безпідставно вирахував стягнення за 244 дні, оскільки річні проценти слід рахувати з 31.07.2013 року, а не з 29.07.2014 року по 30.03.2015 року, тобто за 581 день.

Також суд попереднім рішенням ухвалив стягнути заборгованість не в іноземній валюті, а в національній, а тому безпідставно в порушенні ст.625 ЦК України відмовлено в стягненні індексу інфляції.

Вважає, що суд помилково і передчасно прийшов до висновку, що діями відповідача їй не заподіяно моральної шкоди. Так, згідно ст.1166 ЦК України особа звільняється від морального відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вин. Відповідач взагалі не був присутній в судовому засіданні і письмової заяви відносно позову не подавав, а тому належним чином не довів відсутність завдання ним моральної шкоди.

Вказувала, що відповідач своєю тривалою бездіяльністю і небажанням добровільно повернути позивачеві кошти довів до вирішення спору в примусовому судовому порядку. Відповідач шахрайським способом ввійшов до неї в довіру та заволодів грошима, а на неодноразові прохання повернути борг відповідав відмовою. Відповідач є власником нерухомого майна - будівель і щомісячно одержує орендну плату, а тому має змогу виконати рішення суду.

Позивач зазначила, що позичені кошти складала багато років на забезпечення сімейних потреб, зараз не працює та інших доходів немає.

Внаслідок неправомірних дій відповідача в неї погіршились сімейні відносини, що свідчить про завдані їй моральні страждання.

Відмову в частині стягнення курсової різниці позивач не оспорює.

Просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає не повністю.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив прострочення виконання взятих на себе зобов'язань перед ОСОБА_2, а тому з нього підлягає стягненню три відсотки річних за період з дня ухвалення Городенківським районним судом 29.07.2014 року рішення про стягнення боргу за договором позики по час подання даного позову до суду 30.03.2015 року, в порядку ст.625 ЦК України, в розмірі 3447,22 грн.

Таке рішення суду не повністю відповідає нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 31.07.2013 року було укладено договір позики, згідно розписки в розмірі 6475 Євро. Термін повернення позики обумовлений не був.

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Ухвалою судді від 05.06.2014 року відкрито провадження в справі та запропоновано відповідачу подати письмові заперечення.

Рішенням Городенівського районного суду від 29.07.2014 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в розмірі 101722,25 грн.

На виконання рішення суду постановою державного виконавця ВДВС Городенківського РУЮ 10.10.2014 року відкрито виконавче провадження. Рішення суду на час розгляду даної справи не виконано.

У відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи ту обставину, що в договорі позики строк виконання грошового зобов'язання сторонами не визначений, то таке повинно бути виконане відповідачем при пред'явленні вимоги позивача (кредитора).

Оскільки таку вимогу позивач пред'явив відповідачу в червні 2014 року (час звернення з позовом в суд) і така не була виконана боржником, прострочено виконання грошового зобов'язання.

Доказів пред'явлення посасудової вимоги та часу її пред'явленняз позивачем не надано, а тому суд встановлює обставини справи по навяних в матеріалах справи доказів.

Зважаючи на наведене підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми (в межах позовних вимог) за період відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення основного боргу, тобто з 05.06.2014 року, до 30.03.2015 року в розмірі 4210 грн. (6475 ЄвроХ3%/365 днів Х 298 днів Х 26,55 грн.)

Тому рішення суду в частині визначення розміру трьох відсотків річних, які підлягають стягненню, слід змінити.

В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, оскільки судом правильно відмовлено в частині позовних вимог, що стосуються стягнення інфляційних втрат, оскільки позика надана в іноземній валюті, а індекс інфляції внаслідок знецінення грошових коштів може бути застосований тільки щодо зобов'язань у гривні. Вказане відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у рішенні по справі № 6-36736вов10 від 28 березня 2012 року.

Крім того, безпідставними є вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки можливість стягнення моральної шкоди сторонни між собою під час укладення договору не погоджували, доказів, які б підтверджували заподіяння позивачу моральної шкоди, не надано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції в частині стягнення трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов'язання слід змінити, а в решті рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Городенківського районного суду від 03 червня 2015 року в частині розміру стягнутих трьох відсотків річних змінити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 4210 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк

Р.Й. Матківський