РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 закладу "Перинатальний центр зі стаціонаром №1" Дніпропетровської обласної ради, Департаменту охорони здоров"я Дніпропетровської міської ради, Департаменту охорони здоров"я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, про визнання недійсним службового розслідування, зобов"язання повернути документи, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач, з урахуванням уточнень від 07.02.2014 року, посилається на те, що відповідно до історії пологів № 2811 вона була 10.10.2006 року госпіталізована до міського пологового будинку №1 м. Дніпропетровська, де 16.10.2006 року народила одну дитину, а друга була народжена мертвою. 16.10.2006 року вона написала заяву до міського пологового будинку №1 м. Дніпропетровська про те, що вона не заперечує проти патолого-анатомічного дослідження народженої нею 16.10.2006 року дитини жіночої статі, вагою 2,370 кг., довжиною 44 см., а також написала заяву про те, що вона бачила цю дитину мертвою у пологовій залі. 20.10.2006 року вона звернулася до відповідача з заявою про те, щоб відповідач завірив її підпис на довіреності на представництво її інтересів і інтересів її дітей на ім"я її матері ОСОБА_3 і її чоловіка ОСОБА_4 23.11.2006 року за вих. №544-14 заступник начальника Управління охорони Дніпропетровської міської ради ОСОБА_5 направив на адресу начальника головного управління охорони здоров"я Дніпропетровської облдержадміністрації лист про розгляд звернення матері ОСОБА_1 - ОСОБА_3, в якому повідомляється про проведення Управлінням охорони Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням №380 від 25.10.2006 року службового розслідування заяв ОСОБА_3 стосовно пологів її доньки ОСОБА_1, що відбулися у міському пологовому будинку №1 м. Дніпропетровська. Комісією у складі відповідних спеціалістів був складений висновок про причини загибелі однієї з дитини та про відсутність порушень чи помилок у діях лікарів щодо ведення вагітності, пологів та після пологового періоду.

Позивач зазначає, що 10.09.2011 року вона звернулася до пологового будинку №1 з заявою про повернення їй незаконно відібраних у неї та не виданих документів - паспорту серії АН №372156, медичного свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про смерть другої дитини, копію історії пологів "2811, завіреної головним лікарем, довіреності на представництво її інтересів на ім"я її матері та її чоловіка, копії експертного висновку про смерть дитини.

08.09.2011 року вона звернулася до прокурора Дніпропетровської області, прокурора м. Дніпропетровська, прокурора Жовтневого району м.Дніпропетровська з заявою про те? щоб за чисельними порушеннями пологового будинку за фактом смерті її новонародженої дитини було проведено перевірку, винних посадових осіб було притягнуто до відповідальності і про повернення і видачу документів.

Листом від 13.09.2011 року за вих. № 187 пологовий будинок її повідомив про те, що медичне свідоцтво № 1852 про народження живої дитини та протокол патологоанатомічного дослідження №294 від 16.10.2006 року мертвонародженої дитини вона особисто отримала 18.04.2008 року листом з повідомленням, громадянський НОМЕР_1 на її ім"я за рекомендацією начальника Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 14.04.2008 року передано в паспортний відділ за місцем її прописки, перинатальне лікарське свідоцтво про смерть № 113, видане КЗ ДОПАБ, передане до РАГСУ Бабушкінського району для реєстрації факту мертвонародження (актовий запис № 1181 від 17.10.2006 року).

Позивач посилається на те? що вона не довіряє фактам, викладеним у матеріалах вказаного службового розслідування про розгляд звернення ОСОБА_6 та зазначає, що вона була обстежена відповідно до призначень по вагітності та пологам з 6 до 12 тижнів в стаціонарі МПБ №2 відділення реабілітації, було встановлено, що у неї монохоріальна однояйцева двійня. З 21 до 25 тижнів проходила стаціонарне лікування у МПБ №2 за призначенням лікаря. 10.10.2006 року о 17-00 год. вона була доставлена бригадою швидкої допомоги у МПБ №1 з ознаками пологової діяльності в терміні 34 тижнів (8 місяців), почалися перейми, почали відходити навколоплідні води. В приймальному відділенні вона була оглянута акушеркою і було встановлено предлежить голівка І плоду, серцебиття зліва нижче пупка. У родильному залі вона була оглянута працівниками пологового будинку і було в наявності вже тазове передлежання і серцебиття, вже закінчилось відходження навколоплідних вод, ніхто її не слухав та не звернув уваги, 1 плід пішов до верху, другий став першим. Після ін"єкції магнезії через чотири години близько 22-00 год. їй була зроблена перша та єдина КТГ за весь час перебування у пологовому будинку, 10.10.2006 року о 17-00 год. була призначена магнезія для зупинки пологів і дексаметазон для профілактики дихальних розладів у немовлят, хоча мазок на зрілість легеневої тканини плодів зроблений не був. 11.10.2006 року вранці їй було зроблено УЗД, діти були ще живі, але одна вже не рухалась, тому потрібно було негайно робити операцію саме тоді, але замість неї призначають гініпрал, абсолютно протипоказаний, а також використовувався препарат із простроченим терміном придатності, при цьому ніхто ніякого нагляду не вів. Серцева діяльність 2 плоду з 6-00 годин 11.10.2006 року в історії хвороби не зазначена, з"явилася лише 13.10.2006 року, а 15.10.2006 року о 09 год. виявлене поперечне положення 2 плоду, серцебиття прослуховується, 138 ударів. Насправді? вранці 13.10.2006 року у неї в роті були згустки крові, на руках і ногах синці, печія, була слабкість, набряки на ногах, що не викликало тривоги у лікарів. Позивач зазначає, що після повернення її 15.10.2006 року у пологовий будинок, з якого вона відпрашувалася додому і з 10-00 до 20-00 год. не була в пологовому будинку, вона лягла спати, проте прокинулася від пологової діяльності, яка почалася. 15.10.2006 року вона гініпрал у пігулках не приймала, що і врятувало її з однією із доньок. О 24-00 год. у неї відійшли води, їй зробили кесарів розтин, виявилось, що у 1 дитини - 3/4 бали по ОСОБА_7, у 2 дитини - мацерація 3 ступеня, вона побачила, що вона синя, пухла, звисають шматочки шкіри. При цьому вона вважає, що працівники пологового будинку фальсіфікували її історію хвороби, а саме записи від 15.10.2006 року.

18.10.2006 року до пологового будинку приїхала її мати, її довіреність не завірили, забрали паспорт, мотивуючи тим, що він потрібен для реєстрації довіреності. 22.10.2006 року за рекомендацією "Спілки захисту прав та безпеки пацієнтів України" її матір"ю були пронумеровані та підписані всі 99 аркушів "ОСОБА_8 пологів № 2811" і з неї зроблена ксерокопія, а 23.10.2006 року подані офіційні скарги в облздраввідділ і обласну прокуратуру. Вранці в облздраввідділі її матері та чоловікові сказали, що "ОСОБА_8 пологів" вкрали, а в цей час працівники пологового будинку Пасько та Тімофеєва її примушували, щоб вона поставила підпис на 3 сторінці під пунктом 3 про те, що вона не має до них претензій, від чого вона відмовилася. Після цього в пологовому будинку з"явився дільничний міліціонер з погрозами одягти на неї кайдани та забрати до відділення міліції, взяв у неї пояснення. Після цього вона пішла з пологового будинку по рекомендації "Спілки" проконсультуватися у інших спеціалістів. Дитина на цей час знаходилася в реанімаційному відділенні 6 міськлікарні. Довідки про народження і паспорт їй не віддали, посилаючись на те, що вона не виписана. З 26.10.2006 року вона знаходилась у МПБ №2, де була проведена операція та обстеження. 31.10.2006 року консіліум цікавило лише наявність у них копії "ОСОБА_8 пологів № 2811", а вона побачила, що "ОСОБА_8 пологів" сфальсифікована і тому відпала необхідність з"являтися на засідання вказаної комісії спеціалістів 01.11.2006 року. На її численні скарги з проханням розібратися в ситуації, яка сталася, належної відповіді вона не отримала.

Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати недійсним службове розслідування про розгляд звернення ОСОБА_3, проведеного Управлінням охорони здоров"я Дніпропетровської міської ради згідно розпорядження № 230 від 25.10.2006 року; зобов"язати ОСОБА_2 заклад "Перинатальний центр зі стаціонаром №1" Дніпропетровської обласної ради та Департамент охорони здоров"я Дніпропетровської обласної державної адміністрації повернути їй документи: паспорт серії АН № 372156 на ім"я ОСОБА_1; медичне свідоцтво про народження першої дитини 16.10.2006 року; свідоцтво про смерть другої дитини, померлої 16.10.2006 року; копію історії пологів № 2811, завірену головним лікарем; довіреність, яка видана нею на ім"я ОСОБА_3 і ОСОБА_4; копію експертного висновку про смерть дитини; копію протоколу патолого-анатомічного дослідження.

В судовому засіданні позивач з представниками, посилаючись на обставини, викладені в позові та уточненні до нього, позовні вимоги підтримали.

В судовому засіданні представники відповідачів ОСОБА_2 закладу "Перинатальний центр зі стаціонаром №1" Дніпропетровської обласної ради, Департаменту охорони здоров"я Дніпропетровської міської ради, Департаменту охорони здоров"я Дніпропетровської обласної державної адміністрації позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення, посилаючись на необгрунтованість. Також, представники Департаменту охорони здоров"я Дніпропетровської міської ради та ОСОБА_2 закладу "Перинатальний центр зі стаціонаром №1" Дніпропетровської обласної ради в судовому засіданні просила застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності.

Вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювань прав, свобод чи інтересів.

Крім того, частиною 2 статті 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів особи, якими можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як встановлено в судовому засіданні, 10.10.2006 року о 17-00 год. ОСОБА_1, будучи вагітною двійнею, була госпіталізована до Міського пологового будинку №1 м. Дніпропетровська зі строком вагітності 33 тижня. Встановлено, що найменування Міського пологового будинку №1 змінено на ОСОБА_2 заклад "Перинатальний центр зі стаціонаром №1" Дніпропетровської обласної ради.

16.10.2006 року ОСОБА_1 із застосуванням кесарева розтину народила живу дівчинку, друга дитини була народжена мертвою.

Згідно до наданої головному лікарю МПБ №1 заяви від 16.10.2006 року ОСОБА_1 бачила народжену нею 16.10.2006 року дитину - дівчинку, вагою 2,370 кг., довжиною 44 см., мертвою у пологовій залі.

Відповідно до наданої головному лікарю МПБ №1 заяви від 16.10.2006 року ОСОБА_1 не заперечувала проти патологічного дослідження народженої нею 16.10.2006 року дитини - дівчинки, вагою 2,370 кг., довжиною 44 см.

Відповідно до Протоколу патологоанатомічного дослідження № 294 трупа мертвонародженого 16.10.2006 року, складеного Лікувальним-профіклачним закладом ГРД №1, під час патологоанатомічного розтину дитини, що народилася у позивачки, який відбувся 16.10.2006 року, було встановлено: причина смерті - антенатальна асфікція плода, торч-інфекція, хронічний бронхіт, зазначено клініко-патологоанатомічний епікріз: "На підставі аутопсії і гастологічного дослідження внутрішніх органів та плаценти слід вважати, що смерть другого плоду з двійні настала внутрішньоутробно від асфікції, що обумовлена хронічним порушенням маточно-плацентарно-плодового кровообігу в наслідок явищ змішаного інфікування посліду та розвитком внутрішньоутробної інфекції у плода з поразкою печінки та нирок, співпадіння діагнозів".

У відповідності до наказу МОЗ України від 08.08.2006 року №545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті" мертвонароджена дитина була зареєстрована в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 1181 від 17.10.2006 року).

У наданій головному лікарю МПБ №1 заяві від 20.10.2006 року ОСОБА_1 просила завірити її підпис на довіреності на представлення її інтересів та інтересів її дітей на ім"я її матері ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_4

23.10.2006 року ОСОБА_1 самовільно покинула Міський пологовий будинок №1, не отримавши документи: паспорт громадянина України серії АН №372156 на ім"я ОСОБА_1, медичне свідоцтво про народження 16.10.2006 року дитини за № 1851 від 23.10.2006 року, відмовившись робити запис в історії пологів про отримання документів, що передбачено наказом МОЗ України №545 від 08.08.2006 року "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті".

Вважаючи неналежними дії лікарів Міського пологового будинку №1 при лікуванні та проведенні пологів ОСОБА_1, що стало причиною того, що друга дитина народилася мертвою, ОСОБА_1 разом зі своєю матір"ю ОСОБА_3 зверталися з відповідними заявами та скаргами до прокуратури м.Дніпропетровська, прокуратури Дніпропетровської області, прокуратури Жовтневого району м.Дніпропетровська, Президента.

В зв"язку з надходженням скарг ОСОБА_3 стосовно надання неналежної допомоги її доньці ОСОБА_1 25.10.2006 року заступником міського голови, начальником Управління охорони здоров"я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_5 було видано Розпорядження №380 "Про створення комісії" у складі: заступника начальника управління охорони здоров"я міської ради ОСОБА_7, головного акушер-гінеколога управління охорони здоров"я міської ради ОСОБА_9, завідуючого кафедрою акушерства та гінекології ДДМА ОСОБА_10, заступника головного лікаря з медичної допомоги міського пологового будинку №2 ОСОБА_11, заступника головного лікаря з родопомічної допомоги міської клінічної лікарні №9 ОСОБА_12, заступника головного лікаря з родопомічної допомоги міської клінічної лікарні №2 ОСОБА_13, юриста ОМВ управління охорони здоров"я міської ради ОСОБА_14

Як вбачається із вказаного розпорядження, членам комісії у термін з 25.10.2006 по 02.11.2006 року необхідно було провести ретельне вивчення медичної документації, зустрітись із заявницею чи членами її родини, висновки надати до управління охорони здоров"я Дніпропетровської міської ради 02.11.2006 року.

Встановлено, що за результатами фактів, викладених в заяві ОСОБА_3 та в медичній документації відносно ОСОБА_1 комісією було проведено службове розслідування, про що складено ОСОБА_7 службового розслідування заяви ОСОБА_3.

Відповідно до Висновку вказаного службового розслідування комісія прийшла до висновку:

1. причиною антенатальної загибелі плоду стало внутрішньоутробне його інфікування, зараження якого відбулося від матері трансплацентарним шляхом. Ускладнення вагітності у данному випадку пов"язані з гострим перебігом цитомегаловірусної інфекції в першу та другу половину вагітності, про що свідчить поява в аналізі крові матері специфічних імуноглобулінів;

2. високий інфекційний індекс, який мала вагітна під час першої та другої вагітності, став найбільш несприятливим варіантом багатоплідної вагітності, оскільки це призвело до внутрішньоутробного інфікування обох плодів з антенатальною загибеллю одного з них;

3. Перебіг вагітності та передчасні пологи також пов"язані з інфекцією в даному випадку. У випадках загибелі одного з плодів нерідко другий плід продовжує розвиватись. У цих випадках спостерігаються своєрідні зміни загиблого плоду у вигляді часткового або повного аутолізу;

4. На основі паталого-анатомічного висновку у даному випадку мала місце монохорвальня двійня з окремими системами кровообігу, окремими для кожного плоду амніотичними оболонками та навколоплідними водами;

5. дії лікарів щодо ведення вагітності, пологів та післяпологового періоду у ОСОБА_1 були регламентовані існуючими на той час наказами та протоколами надання акушерсько-гінекологічної допомоги, грубих порушень чи помилок, які б суттєво вплинули на кінцевий результат даної вагітності, не виявлено.

Управлінням охорони здоров"я Дніпропетровської міської ради було направлено листа ОСОБА_3 від 31.10.2006 року № 544/14, в якому повідомлялося про проведене комісійне службове розслідування, про висновки, до яких дійшла комісія, заявниці та її доньці запропоновано зустрітись із членами комісії 01.11.2006 року о 16-00 год. у приміщенні управління, але вони на зустріч не з"явилися.

Відповідно до листа заступника прокурора м.Дніпропетровська від 12.12.2006 року № 07/13-5074-06, листа Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровськійц області від 14.09.2007 року за наслідками скарг ОСОБА_3, ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи.

Згідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вище встановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів недійсності службового розслідування про розгляд звернення ОСОБА_3, проведеного Управлінням охорони здоров"я Дніпропетровської міської ради згідно розпорядження № 230 від 25.10.2006 року та в спростування висновків цього службового розслідування. В судовому засіданні судом позивачу роз"яснялося право на заявлення клопотання про призначення у справі клопотання про проведення відповідної експертизи в спростування висновків службового розслідування, від заявлення якого вона відмовилася, чим на власний розсуд розпорядився своїми правами щодо предмету спору, що передбачено ч.2 ст. 11 ЦПК України, тому справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. Крім того, суд вважає, що статтею 16 ЦК України такий спосіб захист прав та інтересів як визнання недійсним службового розслідування не передбачений.

Суд також вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов"язання ОСОБА_2 закладу "Перинатальний центр зі стаціонаром №1" Дніпропетровської обласної ради та Департамент охорони здоров"я Дніпропетровської обласної державної адміністрації повернути їй документи: паспорт серії АН № 372156 на ім"я ОСОБА_1; медичне свідоцтво про народження першої дитини 16.10.2006 року; свідоцтво про смерть другої дитини, померлої 16.10.2006 року; копію історії пологів № 2811, завірену головним лікарем; довіреність, яка видана нею на ім"я ОСОБА_3 і ОСОБА_4; копію експертного висновку про смерть дитини; копію протоколу патолого-анатомічного дослідження.

В судовому засіданні в обгрунтування своїх даних позовних вимог позивач посилалася на те, що невидачею вищевказаних документів порушуються її права та вона позбавлена можливості зареєструвати народження своєї доньки. Разом з цим, судом встановлено наступне.

Як вже зазначалося вище, 23.10.2006 року ОСОБА_1 покинула Міський пологовий будинок №1, не отримавши документи: паспорт громадянина України серії АН №372156 на ім"я ОСОБА_1 та медичне свідоцтво про народження 16.10.2006 року дитини за № 1851 від 23.10.2006 року.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що паспорт новонародженого разом з дитиною був переданий 20.10.2006 року при переведенні дитини у міську дитячу лікарню №6.

Перинатальне лікарське свідоцтво про смерть №113, видане КЗ ДОПАБ, було передано пологовим будинком №1 до РАГСа Бабушкінського району для реєстрації факту мертвонародження (актовий запис № 1181 від 17.10.2006 року) згідно вищевказаного наказу МОЗ України № 545 від 08.08.2006 року.

Адміністрацією пологового будинку протягом 2007-2012 років на адресу позивачки неодноразово направлялися звернення - телеграми, поштові листи з пропозицією забрати паспорт та свідоцтво про народження дитини, працівники пологового будинку намагалася передати ці документи позивачці, в тому числі із залученням працівників Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, що не заперечувалося в судовому засіданні позивачкою.

На виклики позивачка для отримання документів не з"являлася, особисто отримувати документи відмовлялася, що підтвердила позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Також Міський пологовий будинок №1 неодноразово звертався з листами від 14.03.2007 року, 14.05.2007 року, 23.05.2007 року, 16.10.2007 року, 08.11.2007 року, 14.11.2007 року до начальників Жовтневого та Бабушкінського відділу реєстрації актів цивільного стану ДМУЮ, начальника служби у справах неповнолітніх міської ради, Бабушкінського та Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області з повідомленням про те, що ОСОБА_1 залишила в пологовому будинку свій паспорт та медичне свідоцтво про народження та не реєструє новонароджену дитину, на неодноразові звернення адміністрації пологового будинку та акт спроби передачі документів з представниками Бабушкінського о/у ВКМДМ Бабушкінського РВ залишились без відповіді, тому просив посприяти у вирішенні цього питання.

Відповідно до листа Служби у справах неповнолітніх Дніпропетровської міської ради від 30.03.2007 року № 7/8-2, 16.11.2006 року службою було здійснено вихід за місцем мешкання ОСОБА_1, де було з"ясовано, що документи з пологового будинку №1 батьки дитини не забирають через те, що там були порушені їх права пацієнта, які вони будуть захищати в судовому порядку..

Як вбачається з листа Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 12.06.2007 року співробітниками кримінальної міліції у справах неповнолітніх Жовтневого РВ здійснювався виїзд за адресою проживання ОСОБА_1, де з нею була проведена профілактична бесіда за фактом несвоєчасної реєстрації новонародженої дитини та вона була офіційно попереджена про адміністративну відповідальність, зобов"язалась зареєструвати дитину.

Також листом від 14.11.2007 року позивачка повідомлялася про те, що копію патологоанатомічного дослідження № 294 від 16.10.2006 року мертвонародженої дитини вона може отримати у пологовому будинку №1, написавши про це відповідну заяву.

В зв"язку з тим, що ОСОБА_1 не реєструвала народжену доньку, адміністрація Міського пологового будинку №1 неодноразово протягом 2006-2012 років зверталась до управління-служби у справах дітей Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради з проханням посприяти отриманню ОСОБА_1 свідоцтва про народження дитини.

В зв"язку з тим, що вказані документи тривалий час залишалися в Міському пологовому будинку №1, 14.04.2008 року адміністрацією пологового будинку №1 був відправлений рекомендований лист з повідомленням позивачці за адресою її проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому знаходилось Медичне свідоцтво № 1851 про народження живої дитини від 23.10.2006 року та копія протоколу паталогоанатомічного дослідження № 294 від 16.10.2006 року мертвонародженої дитини. Вказаний лист був отриманий ОСОБА_1, що підтверджено поштовий повідомленням та не спростовано позивачкою.

14.04.2008 року адміністрацією пологового будинку №1 паспорт громадянина України на ім"я ОСОБА_1 серії АН №372156, виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 09.06.2005 року, було передано у паспортний відділ Жовтневого РВ, про що позивачка була повідомлена письмово листом ш рекомендованим повідомленням.

Вказане підтверджується листом Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 26.06.2015 року № 1212-40 №3426, відповідно до якого згідно до наказу Міністрества внутрішніх справ України № 600 від 15.06.2006 року паспорт серії АН № 372156 на ім"я ОСОБА_1, який був переданий пологовим будинком №1 14.04.2008 року до ВГІРФО Жотвневого РВ, був знищений 28.11.2008 року як не отриманий власником протягом півроку.

Як зазначила в судовому засіданні позивачка, 13.12.2012 року до неї додому приходили працівники міліції та просили забрати її паспорт, від чого вона відмовилася з посиланням на те, щоб вони розслідували обставини, за яких її паспорт був вилучений у неї в пологовому будинку.

Для проведення реєстрації дитини у відділенні РАГСа Жовтневого району та вирішення питання щодо соціального захисту дитини ОСОБА_15 за запитом начальника Управління-служби 13.09.2011 року був виданий дублікат медичного свідоцтва про народження № 1998.

Відповідно до листа Управління служби у справах Жовтневої районної у м. Дніпропетровську від 13.09.2011 року № 3150/08-16-136 року на обліку в управлінні-службі у справах дітей Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради перебуває малолітня ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини ОСОБА_1 не зареєструвала дитину, аргументуючи це тим, що у пологовому будинку №1 їй не видали довідку про народження ОСОБА_15. Посилаючись на необхідність вирішення питання щодо соціального захисту дитини Управління-служба просила надати медичну довідку або дублікат про народження дитини.

13.08.2011 року дублікат медичного свідоцтва про народження дитини № 1998 був виданий управлінню -службі у справах дітей Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради для сприяння в реєстрації дитини у відділенні РАГСу Жовтневого району.

10.09.2011 року ОСОБА_1 звернулася до Міського пологового будинку №1 з проханням повернути їй документи, а саме паспорт серії АН № 372156, медичне свідоцтво про народження дитини, експертне заключення про смерть дитини, свідоцтво про смерть другої дитини, копію історію пологів № 2811, завірену головним лікарем, довіреність на представлення її інтересів її матір"ю та чоловіком.

Листом від 23.09.2011 року № 187 Міський пологовий будинок повідомив ОСОБА_1 про те, що медичне свідоцтво № 1851 про народження живої дитини та протокол патологоанатомічного дослідження № 294 від 16.10.2006 року вона отримала рекомендованою поштою, про те, що її громаднський паспорт 14.04.2008 року передано в паспортний відділ за місцем її прописки, а перинатальне лікарське свідоцтво про смерть №113, видане КЗ ДОПАБ, передано до РАГС у Бабушкінському районі для реєстрації факту мертвонародження.

Як вбачається з листа Управління служби у справах Жовтневої районної у м. Дніпропетровську від 22.11.2012 року № 2326/08-16-199, з ОСОБА_1 спеціалістами управління-служби у справах дітей проводились неодноразові бесіди стосовно необхідності зареєструвати в органах реєстрації актів цивільного стану народження доньки, для чого багаторазово пропонувалася допомога в оформленні документів на малолітню доньку ОСОБА_15, від якої вона відмовилась в категоричній формі. Судом встановлено, що реєстрація народження ОСОБА_15 і на час розгляду даної справи позивачкою не здійснена.

Відповідно до листа КЗ "Дніпропетровський міський пологовий будинок №1" від 20.02.2013 року № 078, 27.11.2012 року головний акушер-гінеколог департаменту охорони здоров"я ОСОБА_9 по телефону поспілкувалася з ОСОБА_1 та запропонувала їй забрати в департаменті дублікат свідоцтва про народження № 1998, який до 27.11.2012 року знаходився в Управлінні-службі у справах Жовтневої районної у м. Дніпропетровську, від чого позивачка відмовилася. При цьому позивачці були надані роз"яснення щодо порядку реєстрації доньки ОСОБА_15, а дублікат вказаного медичного свідоцтва про народження повернуто до Міського пологового будинку №1.

Відповідно до листа виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 28.02.2013 року № 5-29/37, 25.01.2013 року прийнято рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську №15 "Про реєстрацію народження малолітньої ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2", 22.02.2013 року зареєстровано народження ОСОБА_15 в Жовтневому відділі Державної реєстрації актів цивільного стану громадян управлінням-службою у справах дітей Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради (свідоцтво про народження І-КИ № 433358). Разом з цим, як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_1, вказане свідоцтво про народження доньки вона не забирала, оскільки в ньому допущені помилки.

В ході судового засідання при розгляді даної справи представником ОСОБА_2 закладу "Перинатальний центр зі стаціонаром №1" Дніпропетровської обласної ради був наданий суду оригінал дублікату Медичного свідоцтва про народження № 893 дитини, яка народилася у неї 16.10.2006 року, вагою 2460 грн., а також наданий оригінал довіреності ОСОБА_1, яка видана нею в полог7овому будинку на ім"я ОСОБА_3 і ОСОБА_4; від отримання яких вона відмовилася в судовому засіданні, тому вони долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні відповідно до клопотання позивача судом було витребувано для огляду у відповідача ОСОБА_8 пологів ОСОБА_1 № 2811. При цьому судом встановлено, що копія історії хвороби є в наявності у позивача, оскільки 22.10.2006 року в 17-00 год. черговими лікарями та акушеркою було пологового будинку зафіксовано факт відсутності історії пологів № 2811, яка в 19-00 год. з"явилася на столі у відділенні. При цьому було виявлено, що в ОСОБА_8 пологів кожна сторінка була пронумерована та постановлено підпис ОСОБА_3 та здійснено запис; "Мною, ОСОБА_3 прочитано, подписано и пронумеровано 99 листов 22 октября 2006 года в 18-55 (тимчасова посвідка на постійне проживання серія СМ № 008633, прописана по адресу с. Н.Гребля, Роменський район, Сумская область).

Таким чином, позовні вимоги позивача про витребування у ОСОБА_2 закладу "Перинатальний центр зі стаціонаром №1" Дніпропетровської обласної ради паспорту серії АН № 372156 на ім"я ОСОБА_1; медичного свідоцтва про народження першої дитини 16.10.2006 року; свідоцтва про смерть другої дитини, померлої 16.10.2006 року; копії історії пологів № 2811, завіреної головним лікарем; довіреності, яка видана нею на ім"я ОСОБА_3 і ОСОБА_4; копії експертного висновку про смерть дитини; копії протоколу патолого-анатомічного дослідження, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів того, що цим відповідачем порушені її права та обов"язки щодо отримання цих документів, та того, що вона мала перешкоди у отриманні вищевказаних документів, оскільки для їх отримання вона неодноразово викликалася до пологового будинку №1, проте від явки та їх отримування відмовлялася, що вона підтвердила в судовому засіданні. Отримати такі документи є можливість у позивача і на час розгляду справи, від чого вона відмовилася. . Також позивачем не надано доказів неможливості отримання неї свідоцтва про смерть другої дитини, яке відповідно до вимог чинного законодавства за її заявою повинен видати Бабушкінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, від чого на час розгляду справи вона відмовилася.

В судовому засіданні представниками відповідачів заявлене клопотання про застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно до ч.1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. відповідно до ч.2 цієї статі термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В судовому засіданні встановлено,що про можливе порушення своїх прав та інтересі позивачці стало відомо безпосередньо після її пологів та народження мертвої другої дитини, а також після проведення в жовтні 2006 року вищевказаного службового розслідування, що підтверджується її скаргами та скаргами її матері до різних установ, що не заперечувала в судовому засіданні позивачка.

До суду із даним позовом позивачка звернулася 26.10.2012 року. Її доводи в судовому засіданні про те, що вона намагалася поновити свої права в досудовому порядку шляхом звернення зі скаргами до різних установ, суд вважає необгрунтованими, заяву про поновлення строку на звернення до суду з позовом, пропущеного з поважних причин, позивач суду не подавала, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 закладу "Перинатальний центр зі стаціонаром №1" Дніпропетровської обласної ради, Департаменту охорони здоров"я Дніпропетровської міської ради, Департаменту охорони здоров"я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, про визнання недійсним службового розслідування, зобов"язання повернути документи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева