Справа № 129/1747/13-ц
Провадження по справі № 2/129/184/2015
УХВАЛА

попереднього судового засідання

"25" грудня 2015 р. р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ковчежнюка В.М.

з участю секретаря Хохлюк У.Ю.,

сторін та їх представників попередньо розглянувши цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (третя особа концерн «Військторгсервіс») про припинення права власності, також зустрічним позовом заступника Вінницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ОСОБА_1 (третя особа без самостійних вимог на предмет спору концерн «Військторгсервіс») про визнання правочину недійсним, -

Встановив:

04.06.2013 р. заступник Вінницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері (далі прокурор) звернувся з позовом до ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі МОУ) з третьою особою без самостійних вимог на предмет спору концерн «Військторгсервіс» (далі третя особа) про визнання правочину недійсним договору купівлі-продажу від 12.09.2005 р. між державним підприємством МОУ «Вінницький відділ військової торгівлі №52 Західного оперативного командування» (далі ВВВТ №52) та ОСОБА_1 з застосуванням наслідків недійсності правочину, клопотав про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності.

11.12.2013 р. адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав заперечення і заяву про застосування строку позовної давності, вимагаючи в позові відмовити через недоведеність та пропуск строку позовної давності, вказавши на визнання оспореного прокурором договору дійсним рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 08.12.2006 р.

19.12.2013 р. прокурор позовні вимоги доповнив твердженням про те, що предметом купівлі-продажу за спірним договором є не будівельні матеріали, а будівля магазину по вул.К.Маркса-40 в м.Гайсині, яка незаконно без згоди МОУ відчужена ОСОБА_1

28.02.2014 р. прокурор уточнив позовні вимоги, просив визнати недійсним право чин договір купівлі-продажу від 12.09.2005 р. нежитлового приміщення по вул.К.Маркса-40 в м.Гайсині вартістю 15000 грн. між ВВВТ №52 та ОСОБА_1

05.03.2014 р. заочним рішенням Гайсинського районного суду позовні вимоги задоволено повністю, а 20.10.2014 р. тим самим судом воно скасоване за заявою ОСОБА_1

12.02.2015 р. ОСОБА_1 заявив до МОУ з тією самою третьою особою зустрічний позов про припинення права власності за державою в особі МОУ на нежитлову будівлю по вул.К.Маркса-40 в м.Гайсині площею 102,05 кв.м.

02.03.2015 р. позов прокурора залишено без розгляду в звязку з повторною його неявкою, в частині вимог ОСОБА_1 провадження продовжено.

03.04.2015 р. прокурор заявив зустрічний позов, повністю аналогічний первісному.

15.04.2015 р. ОСОБА_1 письмово заперечив проти прийняття позову прокурора як зустрічного з огляду на непередбачення такої процесуальної дії ЦПК України за наявності на розгляді його зустрічного позову, вважав за можливе звернення прокурора з цим самим позовом на загальних підставах поза межами цієї справи і за підсудністю в м.Вінниці через предмет купівлі-продажу будівельні матеріали.

06.05.2015 р. ухвалено зустрічний позов ОСОБА_1 та аналогічний первісному зустрічний позов прокурора об'єднати в одне провадження.

30.09.2015 р. МОУ в письмових поясненнях, які за змістом і формою фактично є позовною заявою, заявлено вимогу про визнання права власності держави в особі МОУ на нежитлове приміщення в м.Гайсині по вул.К.Маркса-40 загальною площею 102,05 кв.м. згідно зі свідоцтвом на право власності від 08.11.2004 р. серії САА№766588, витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 це нежитлове приміщення.

30.09.2015 р. в заяві про уточнення позовної вимоги МОУ просило уточнити позовну вимогу про визнання правочину недійсним шляхом його заміни на визнання права власності держави в особі МОУ на нежитлове приміщення в м.Гайсині по вул.К.Маркса-40 загальною площею 102,05 кв.м. згідно зі свідоцтвом на право власності від 08.11.2004 р. серії САА№766588, а позовну вимогу про застосування наслідків недійсності правочину на витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 цього нерухомого майна, ціни позову в цій заяві не зазначено, судового збору не сплачено.

09.11.2015 р. прокурор подав аналогічну заяву про уточнення позовних вимог, в якій також ціни позову не зазначено та судового збору не сплачено.

Відповідно до ч.ч.1,2,3,6 ст.130 ЦПК України попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи; попереднє судове засідання проводиться суддею за участю сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує: чи не відмовляється позивач від позову, чи визнає позов відповідач, чи не бажають сторони укласти мирову угоду або передати справу на розгляд третейського суду; якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд:

1) уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову;

2) вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі;

3) визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню;

4) з'ясовує, які докази подані чи подаються на попередньому судовому засіданні кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнаних обставин;

5) за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про витребування доказів та виклик свідків, про проведення експертизи, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача, особи, яка надає правову допомогу, або про судові доручення щодо збирання доказів;

6) у невідкладних випадках проводить огляд на місці, огляд письмових і речових доказів;

7) за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про вжиття заходів забезпечення позову;

8) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки справи до судового розгляду;

9) визначає час і місце судового розгляду.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

За ч.2 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.За змістом ч.1 ст.59 ЦПК України суд бере до уваги лише ті докази, які отримані відповідно до порядку, встановленого законом.

За змістом ч. 2 ст. 59, ст. 64 ЦПК України у визначених законом випадках допустимими доказами підтвердження певних обставин в судових справах є оригінали чи копії письмових доказів, зокрема, документів, що містять відомості про ці обставини.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України «Про інформацію» інформацією є будь-які відомості, що можуть бути збережені, зокрема, на матеріальних носіях, а достовірність (юридична вірогідність) інформації є одним з основних принципів інформаційних відносин.

Згідно з ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й архівна справа; терміни та визначення понять»

-п.п.3.3 документ це інформація, зафіксована на матеріальному носії, основною функцією якого є зберігати та передавати її в часі та просторі;

-п.3.11 службовий документ це документ, який створила або отримала установа (чи інший субєкт господарювання) в процесі діяльності;

-п.3.12 юридична сила (службового документа) це властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції;

-п.3.13 оригінал (службового документа) це примірник службового документа, що першим набуває юридичної сили;

-п.3.15 незасвідчена копія (службового документа) це копія службового документа, в якій немає реквізитів, що надають їй юридичної сили;

-п.3.16 засвідчена копія (службового документа) це копія службового документа, що містить реквізити, які в окремих випадках надають їй юридичної сили оригіналу;

-п.3.17 витяг (зі службового документа) це засвідчена копія частини тексту службового документа;

-п.4.14 реквізит (службового документа) це інформація, зафіксована в службовому документі для його ідентифікування, організування обігу і (або) надання йому юридичної сили.

За ст.ст. 1, 75-77 Закону України «Про нотаріат», главою 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (Наказ Міністра юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5), п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» засвідчення вірності копій документів з метою надання їм юридичної вірогідності (достовірності) здійснюється нотаріусами, посадовими особами органів місцевого самоврядування, а також адвокатами у справах, які вони ведуть (ведення адвокатом справи клієнта починається з моменту взяття зобовязання про надання юридичної допомоги).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.218 ЦК України, абз.2 п.12 Постанови ПВСУ №9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними» не може доводитися свідченнями свідків не лише заперечення факту вчинення правочину, а й факт його вчинення, а також виконання зобовязань, що виникли з правочину.

Згідно з п.2 ч.1, ч.2 ст.80 ЦПК України, підпунктом а) пункту 12 Постанови ПВС України №20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна, під якою розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості, яка визначається за погодженням сторін чи експертним шляхом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» прокурор і МОУ не мають пільг щодо сплати судового збору, тобто за звернення до суду з позовами, зокрема, майнового характеру, зобовязані сплатити судовий збір, виходячи з дійсної вартості відшукуваного майна.

За обовязковими для всіх субєктів правозастосування правовими висновками Верховного Суду України в справах від 01.07.2015 р. №6-178цс15, від 23.12.2014 р., від 27.05.2014 р. прокурор, який звернувся до суду за захистом порушених прав в інтересах держави чи інших осіб, не наділений правом порушувати питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, це право має позивач, - особа, в інтересах якої діє прокурор.

Зазначені приписи закону та висновки Верховного Суду України у взаємозвязку з предметом і підставою взаємних позовних вимог сторін дають підстави суду в попередньому судовому засіданні в рамках виконання передбаченого ч.4 ст.10 ЦПК України обовязку розяснити прокурору та МОУ про необхідність зазначити в їх позовах про:

-хто ще згідно з абзацом 2 п. 11 Постанови ПВС України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення в цивільній справі» має бути відповідачем за їх вимогами поряд з ОСОБА_1, тобто хто ще вчинив незаконні дії, які є підставою позову і є відповідальними за них;

-визначити дійсну вартість спірного майна нежитлової будівлі по вул.К.Маркса-40 (тепер Соборна-40) в м.Гайсині, зазначити в позові ціну позову і сплатити судовий збір за встановленими Законом України «Про судовий збір» ставками;

-зобовязати прокурора і представника МОУ для обєктивного і неупередженого встановлення існування спірних правовідносин, їх правової оцінки та дослідження надати оригінали спірних договору, акту здачі-приймання, накладної, платіжних документів;

-уточнити позов з урахуванням можливої наявності ознак удаваності правочину;

-уточнити позов з урахуванням усталено застосовуваного застосованого Європейським судом з прав людини принципу «належного урядування»;

-розяснити сторонам про необхідність подання суду оригіналів усіх письмових доказів чи належно (законно) засвідчених (завірених) їх копій, якими вони будуть обґрунтовувати правомірність своїх вимог і заперечень, вказати точний правовий статус концерну «Військторгсервіс», - на чиїй стороні він виступає і чи є правонаступником ВВВТ №52, надати про це докази;

-з урахуванням рекомендацій абз.1 п.15 Постанови ПВС України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» щодо об'єднання і роз'єднання позовів у точній відповідності з правилами, встановленими ст.ст.123-126 ЦПК України сторонам уточнити свій процесуальний статус, - хто з них є первісним позивачем і відповідачем по первісному позову, а хто є зустрічним позивачем і відповідачем по зустрічному позову;

-за наявності складнощів у отриманні доказів надати суду клопотання про їх забезпечення відповідно до ст.ст.133,134,137 ЦПК України зі сплатою судового збору за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір»;

-повідомити суд про всі існуючі судові рішення стосовно предмета і підстав їх позовів, надати їх належно засвідчені копії, в разі неможливості заявити клопотання про їх витребування з оплатою судовим збором;

-вимоги цієї ухвали виконати до 29.01.2016 р. 10:00год. дня закінчення підготовки справи до судового розгляду.

Керуючись ст.ст.132,156 ЦПК України, -

Ухвалив:

Підготовку справи до судового розгляду провести до 29.01.2016 р. 10:00 год.

До 29.01.2015р. 10:00год. сторонам та їх представникам, в тому числі прокурору, виконати зазначені в цій ухвалі вимоги, розяснити сторонам, що невиконання чи неповне виконання її вимог спричинить залишення позовів (позову) без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: