Справа № 565/1009/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

- позивачки - ОСОБА_1,

- представника позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кузнецовськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 (одної шостої) до 1/4 (одної четвертої) частки заробітку щомісячно. Такі позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує погіршенням свого матеріального стану з 16 лютого 2015 року в звязку з втратою роботи та погіршенням стану здоровя малолітньої дитини. Згідно з доводами позивачки за таких умов з врахуванням гіперінфляції в країні матеріальне забезпечення малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає разом з нею та навчається в 2-А класі навчально-виховного комплексу №10 у м.Кузнецовськ Рівненської області також змінилося. Окрім цього, ОСОБА_1 просить суд врахувати стан здоровя і потреби малолітньої дитини в належному матеріальному утриманні. Позивачка зазначила, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Рівненській обласній дитячій лікарні в імунолога і кардіоревматолога, регулярно лікується та обстежується. Проте згідно з твердженнями ОСОБА_1 стан здоровя малолітнього сина не покращується, а набуває рис стійких хронічних захворювань, що стали мати виразніший та складніший характер. За таких обставин, як вказала позивачка, окрім здійснення лікування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у фазі загострення захворювань, відносно нього постійно проводяться відповідні профілактичні заходи, щоб стрибки у стані здоровя малолітньої дитини не були такими різкими. З цих підстав, покликаючись на ст.141, ч.1 ст.182, ч.1 ст.192 СК України і ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ОСОБА_1 просить збільшити розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються з відповідача на її користь, із 1/6 (одної шостої) до 1/4 (одної четвертої) частки заробітку щомісячно.

Представником відповідача ОСОБА_5 в суд подано письмові заперечення проти позову ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. Представник ОСОБА_3 вважає, що скрутне становище позивачки не може бути підставою для збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, тим більше, що ОСОБА_1 є здоровою і працездатною людиною та має змогу заробляти собі на життя. Окрім цього, представник відповідача зазначила, що відповідач і його другий син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають у зоні проведення АТО. За таких обставин, на думку ОСОБА_5, малолітня дитина відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на даний час потребує більшого захисту в звязку із нинішніми умовами в країні, проте мати цієї дитини ОСОБА_7 не звертається до судів для збільшення розміру аліментів, а додає на утримання малолітнього сина 1/6 (одну шосту) частину свого заробітку. Згідно з доводами представника ОСОБА_3 на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 грудня 2014 року відповідач сплачує на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 (одної шостої) частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому покликання ОСОБА_1 на той факт, що малолітня дитина перебуває на її утриманні є надуманим. При цьому з врахуванням того, що позивачка на даний час безробітна, представник відповідача прийшла до висновку, що отримувані аліменти з ОСОБА_3 ОСОБА_1 витрачає на своє утримання, що є неприпустимим. За таких обставин, ОСОБА_5 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини та провести розгляд справи у відсутності відповідача і його представника.

Під час судового розгляду справи позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 повністю підтримали вказані позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, заявлені до ОСОБА_3 Позивачка та її представник просили суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 грудня 2014 року на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 (одної шостої) до 1/4 (одної четвертої) частки заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування цих вимог ОСОБА_1 та її представник покликалися на те, що 16 лютого 2015 року позивачка втратила роботу, що зумовило погіршення її матеріального стану і обєктивну неможливість здійснення належного матеріального забезпечення малолітнього сина, а також на те, що малолітня дитина сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно хворіє (реактивний артрит, сечовий діатез, хронічний тонзиліт, проблеми із серцем і шлунком), перебуває на обліку в Рівненській обласній дитячій лікарні в лікаря імунолога та кардіоревматолога, регулярно лікується та проходить відповідні обстеження, в звязку з чим потребує утримання зі сторони свого батька ОСОБА_3 у більшому розмірі. На теперішній час, як пояснила ОСОБА_1, лікування та оздоровлення малолітнього сина здійснюється за рахунок її батьків і чоловіка, в тому числі кредитів, а відповідач не піклується про здоровя, фізичний і духовний розвиток та навчання своєї дитини. Згідно з доводами позивачки і її представника ОСОБА_3 має стабільний стан здоровя і належне матеріальне становище, проживає разом із дружиною ОСОБА_3 і малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за однією адресою та забезпечує останнього, окрім аліментів, всім необхідним.

Заслухавши пояснення позивачки і її представника, зясувавши зміст заперечень представника відповідача проти позову, суд дослідив письмові докази, наявні в матеріалах справи, надав їм оцінку в їх сукупності та взаємозвязку і, врахувавши матеріальне становище та стан здоровя сторін і малолітньої дитини, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вказаний висновок суду ґрунтується на наступних підставах та фактичних обставинах.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії І-БК №135694, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві 13 травня 2008 року (актовий запис №851 від 13 травня 2008 року), у ОСОБА_3 і ОСОБА_8 за час їх проживання в шлюбі 08 травня 2008 року народився син ОСОБА_4, який нині є малолітньою дитиною.

10 жовтня 2014 року ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_9 та після державної реєстрації вказаного шлюбу змінила своє прізвище на ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №095530, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 10 жовтня 2014 року (актовий запис №233 від 10 жовтня 2014 року).

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 30 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визначення єдиної частки аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено, зокрема: зменшено визначений за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 жовтня 2009 року розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 (одної третьої) до 1/6 (одної шостої) частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; та зменшено визначений за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27 серпня 2013 року розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 (одної четвертої) до 1/6 (одної шостої) частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2015 року вказане рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 грудня 2014 року залишено без змін.

З медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 слідує, що малолітній син сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Рівненській обласній дитячій консультативній поліклініці в лікаря імунолога та кардіоревматолога в звязку з частими простудними захворюваннями, ОБСД, хронічною мінст-герпесвірусною інфекцією латентної форми, лімфоаденопатією, ЧХД. Протягом 2015 року ОСОБА_4 часто хворів, проходив обстеження та лікувався з приводу гострого трахеїту, ГРВІ, гострого ларингіту, гострого двобічного гаймориту, подразнення шлунку, сечового діатезу, помірно вираженого ексудативного синовиїту, хронічного тонзиліту, реактивного артриту і вторинної кардіоміопатії.

Медичні документи, надані позивачкою, свідчать, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є часто хворіючою дитиною і протягом 2015 року його стан здоровя погіршився, що зумовлює необхідність здійснення утримання малолітньої дитини зі сторони його батька у більшому розмірі.

Окрім цього, суд врахував, згідно з трудовою книжкою ЦД №111344 з 16 лютого 2015 року до теперішнього часу ОСОБА_1 ніде не працює і 22 листопада 2015 року їй припинено виплату допомоги по безробіттю. Отже, в звязку з втратою джерела доходів матеріальне становище позивачки значно погіршилося. Вказана обставина також викликає потребу в збільшенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1

Скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 та її сімї підтверджується наявністю у її чоловіка ОСОБА_9 договірних зобовязань щодо повернення кредитів та сплати процентів за їх користування згідно з договором №А4U-0000841-Ф/14-KRD на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки АБ «Укргазбанк», встановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування, укладеним із публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» 29 грудня 2014 року, та кредитним договором №1/2351782, укладеним із публічним акціонерним товариством «Креді ОСОБА_10» 08 січня 2015 року.

Отже, після ухвалення Селидівським міським судом Донецької області рішення від 30 грудня 2014 року змінилися обставини, які відповідно до ст.182 СК України підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини.

З цих підстав позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання малолітньої дитини, необхідно задоволити повністю, змінивши розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 грудня 2014 року із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 (одної шостої) частини заробітку (доходу) відповідача на 1/4 (одну четверту) частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний розмір аліментів на утримання малолітньої дитини сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з врахуванням розміру аліментів, що стягуються на утримання іншої малолітньої дитини сина: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, сумарно не перевищує пятдесяти відсотків заробітної плати (доходу) відповідача.

Слідуючи вимогам ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак всупереч ст.60 ЦПК України заперечення відповідача проти позову ОСОБА_1 не ґрунтуються на доказах справи. ОСОБА_3 не надав суду жодних доказів, які б свідчили, що позивачка витрачає аліменти, призначені на утримання малолітньої дитини сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на власне утримання та підтверджували б, що другий син відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, потребує більшого захисту та утримання, ніж перший син ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покликання ОСОБА_3 на необхідність визначення єдиної частки від заробітку (доходу) батька на утримання двох дітей згідно з ч.2 ст.183 СК України є безпідставним, оскільки в даному випадку стягувачами аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дві особи: ОСОБА_1 і ОСОБА_3 За таких обставин, визначення аліментів на утримання двох малолітніх дітей, матері яких різні, шляхом встановлення єдиної частки від заробітку (доходу) батька є неможливим і недопустимим. До того ж «єдина» і «однакова» не є тотожними поняттями.

Враховуючи наведене, на підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.183, ч.1 ст.192 СК України, керуючись ст.4, ч.1 ст.11, ст.60, ч.ч.1, 3 ст.61, ч.1 ст.88, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.2 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_11 Іванівни до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 грудня 2014 року із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області позивачкою та її представником - протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд