ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8570/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі : головуючого судді Набудович І.О., за участю секретаря Івашків Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, придбаного внаслідок спільної праці членів сім'ї в період з 01.04.1995 року по 01.10.2013 року.

В судовому засіданні представник позивача просив вжити заходів забезпечення відповідно до заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження майна, що на думку позивача, підлягає поділу, а також просив зобов'язати відповідача ОСОБА_3 надати можливість безперешкодно користуватися квартирою, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що заява підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного.

На підставі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Вважаю, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідок заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та ускладнити їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій може запобігти, та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження рухомого та нерухомого майна, а саме, квартири АДРЕСА_2, 2/3 частини квартири АДРЕСА_3, які зареєстровані за відповідачем ОСОБА_3, земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3) площею 0,0600 гектара, що розташована на території Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області СТ «Травневе-1», автомобільного причепу марки «ПФ 01 ФЕРМЕР», свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_5, автомобіль ВАЗ21063 д.н.з. НОМЕР_6, зареєстровані на ім'я ОСОБА_2 буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, а отже ні права позивача, ні права відповідача, не будуть порушені. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може привести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Вимоги заяви про зобов'язання ОСОБА_3 надати можливість ОСОБА_2 безперешкодно користуватися квартирою АДРЕСА_2 до вирішення справи по суті не є співмірною з заявленими позовними вимогами про встановлення факту проживання та поділ майна, а фактично є самостійною позовною вимогою, а тому в цій частині задоволенню не підлягає.

Виконання даної ухвали необхідно доручити відповідним відділам державної виконавчої служби у м. Києві та Київській області.

Керуючись ст. ст. 151, 152 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження рухомого та нерухомого майна, а саме : квартири АДРЕСА_2, 2/3 частини квартири АДРЕСА_3, які зареєстровані за відповідачем ОСОБА_3, земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3) площею 0,0600 гектара, що розташована на території Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області СТ «Травневе-1», автомобільного причепу марки «ПФ 01 ФЕРМЕР», свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_5, автомобіль ВАЗ21063 д.н.з. НОМЕР_6, зареєстровані на ім'я ОСОБА_2

В решті вимог заяви відмовити.

Визначити стягувачем у виконавчому провадженні по виконанню ухвали позивача - ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_4).

Виконання ухвали доручити ВДВС у м. Києві та Київській області.

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії ухвали .

Суддя І.О. Набудович