Номер провадження 2/754/1949/15
Справа № 754/2093/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.04.2014 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у розмірі 900, 00 доларів США та 50, 00 євро із строком повернення до 14.07.2014 року, на підтвердження чого була видана розписка. Однак, в установлений договором строк відповідач кошти не повернув, свої зобов"язання не виконує, уникає зустрічей з ним, а також відмовляється повернути грошові кошти. У зв"язку з невиконанням відповідачем грошового зобов"язання, він повинен сплатити позивачу інфляційні втрати та 3 % річних. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі 22137, 11 грн., 3 % річних у розмірі 383, 52 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3124, 05 грн., а також судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що з жовтня 2013 року по вересень 2014 року він працював на посаді керівника відділу форсунок та фільтруючого обладнання ТОВ "Хімекс Україна ЛТД" і відповідно до посадових обов"язків здійснював реалізацію продукції італійської компанії, а саме промислових форсунок та фільтруючого обладнання на території України. Директором Товариства був ОСОБА_1 14.04.2014 року ОСОБА_1 викликав його до кабінету і вимагав, щоб він написав розписку на суму 900, 00 доларів США, які він нібито взяв у ОСОБА_1 у борг на строк 3 місяці. Зі слів керівника це дало б йому додатковий стимул здійснити продаж придбаного напередодні товару, інакше він звільнить відповідача з роботи. Оскільки у відповідача не було іншого вибору, він вимушений був написати оспорювань розписку, але вона була написана під психологічним тиском, у стані душевного хвилювання. На підставі викладеного ОСОБА_2 звертається до суду із зустрічним позовом, в якому просить суд визнати договір позики, укладений 14.04.2014 року, недійсним, як такий, що вчинено під впливом насильства, а також стягнути судові витрати.

В судові засідання 08.12.2015 року та 11.12.2015 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Згідно із ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з′явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, повторну неявку позивача за зустрічним позовом, відсутність заяв про можливість розгляду справи в його відсутність, суд вважає, що зустрічна позовна заява ОСОБА_2 повинна бути залишена без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 169, п.3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п′яти днів з дня проголошення.

Головуючий: