Провадження №2/200/3409/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 грудня 2015 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ОСОБА_1 страхування до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 13787,75 грн., а також судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09.10.2012 року о 17:35 год. по Запорізькому шосе, 14 у м.Дніпропетровську сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Тойота Кемрі, д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та Шевроле Лечетті, д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.12.2012 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_4 19.04.2012 року між страховою компанією та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №ТП55345Га/12ддп від 19.04.2012 року. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1.002.12.03535/VESKO та умов договору страхування №ТП553Га/12ддп від 19.04.2012 року, розмір страхового відшкодування склав 13 787,75 грн., яке було виплачено страхувальнику. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПРО100, 14.05.2013 року надіслано заяву про сплату страхового відшкодування, однак у виплаті було відмовлено, оскільки власником транспортного засобу Шевроле Лечетті, д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_5, а страхувальником за полісом АВ1529063 був ОСОБА_1

Представник позивача у судове засідання надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.12.2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП 09.10.2012 року по вул.Запорізьке шосе, навпроти будинку №14, підчас керування транспортним засобом Шевроле Лачетті, д/н НОМЕР_2, в результаті чого автомобілю Тойота Камрі, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 спричинено матеріальну шкоду.

19.04.2012 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «ОСОБА_1 страхування» укладено договір №ТП 55345Га/12дп добровільного страхування наземного транспорту автомобіля Тойота Камрі, д/н НОМЕР_1.

Висновком автотоварознавчої експертизи від 23.12.2012 року встановлено, що розмір збитків, спричинених власнику автомобіля Тойота Камрі, д/н НОМЕР_1 складає 14763,29 грн.

Разом з цим, ремонт автомобіля Тойота Камрі, д/н НОМЕР_1 здійснено власником ОСОБА_3 за меншу суму 13 787,75 грн., що підтверджується рахунком №АМ-5663 від 12.10.2012 року.

На цій підставі, 09.11.2012 року позивачем сплачено відповідачу 13 787,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ДП00011859 від 09.11.2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ч. 1 та 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як вказує ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначена норма закріплена також у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи, що вину відповідача у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлено у судовому порядку, позивачем сплачено страхове відшкодування, підтверджено даний факт належними доказами, позовні вимоги обгрунтовані нормами матеріального права, наведеними вище, заявлені вимоги належить задовольнити.

Відповідно до ст..88 ЦПК України судовий збір віднести за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ОСОБА_1 страхування до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ОСОБА_1 страхування на відшкодування сплаченого страхового відшкодування 13787,75 грн., сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., а всього 14031,35 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, щойого постановив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В.Шевцова