Справа № 689/1048/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.12.2015 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельниької області в складі:

головуючого - судді: Шевчик О.М.,

при секретарі - Фурман Н.Л.,

з участю прокурорів Гуменної В.В., Маслюка П.О., Лежніна О.І.,

представника ОСОБА_1 райдержадміністрації

ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом прокурора Ярмолинецького району в інтересах держави до ОСОБА_1 районної державної адміністрації, ОСОБА_3, реєстраційної служби ОСОБА_1 районного управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Баламутівська сільська рада Ярмолинецького району, третя особа - головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, -

встановив:

Прокурор Ярмолинецького району звернувся до суду з позовом в інтересах держави до ОСОБА_1 районної державної адміністрації, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Баламутівська сільська рада Ярмолинецького району про скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що за результатами проведеного прокуратурою району вивчення стану законності при розпорядженні та використанні земельних ділянок резервного фонду на території району встановлено, що розпорядженням ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 04.09.2009 № 658/2009-р затверджено матеріали вибору земельної ділянки та надано ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. 27.11.2009 ОСОБА_1 РДА видано розпорядження №863/2009-р «Про передачу в приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Баламутівської сільської ради за межами с.Баламутівка», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району за межами села Баламутівка та передано її у власність. На підставі вказаного розпорядження 22 грудня 2009 року ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №196748, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 70. Згідно інформації відділу Держземагенства у ОСОБА_1 районі від07.05.2015 № 0-2221-0.-3-2922/2-15, земельна ділянка з кадастровим номером :03:007:0062, яку отримала ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, відноситься до земель резервного фонду. Водночас, передача вказаної земельної ділянки у власність відбулася у порушення вимог ст.ст.25,33,78,116,118 Земельного кодексу України та п.7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». З аналізу вищенаведених норм слідує, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій у приватну власність передаються земельні ділянки (крім земель резервного фонду) працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Створений у процесі приватизації резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використанням за цільовим призначенням переважно громадянам, зайнятими у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Разом з тим, за інформацією Баламутівської сільської ради, ОСОБА_3 членом колишнього колгоспу ім.Горького, Спілки селян с.Баламутівка та СТОВ «Обрій» не була, у соціальній сфері села не зайнята, на території сільської ради не зареєстрована та не проживає. Оскаржуваними рішеннями порушено інтереси держави, оскільки з державної власності протиправно вибула земельна ділянка, яка не могла бути передана у власність, оскільки відноситься до земель резервного фонду. Просив визнати незаконним та скасувати розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 04.09.2009 № 658/2009-р «Про затвердження матеріалів вибору земельної ділянки та надання ОСОБА_3 дозволу та вимог на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність»; визнати незаконним та скасувати розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 27.11.2009 №863/2009-р «Про передачу земельної ділянки в приватну власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства на території Баламутівської сільської ради за межами с.Баламутівка»; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №196748 від 22.12.2009, виданий на імя ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:007:0062; скасувати запис про реєстрацію державного акту від 22.12.2009 серії ЯИ №196748 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 70.

Ухвалою суду від 27.07.2015 року до участі в справі як третю особу залучено головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; ухвалою суду від 12.10.2015 року до участі в справі як співвідповідача залучено реєстраційну службу ОСОБА_1 районного управління юстиції.

До початку розгляду судом справи по суті відповідач ОСОБА_3 подала заперечення проти позову, в яких позов не визнала. Вказала, що відсутні підстави для поновлення строку позовної давності, оскільки сільській раді було відомо, що відповідач володіє вказаною земельною ділянкою з 2009 року. Також вказала, що позивачем невірно тлумачиться ст.25 ЗК України, та те, що в п.7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» йдеться про переважне, а не про виключне право осіб у цій нормі. Вказала, що оспорюванні розпорядження ОСОБА_1 РДА були видані відповідно до вимог закону.

Відповідачем, ОСОБА_1 районною державною адміністрацією, також подано заперечення проти позову, в яких зазначено, що розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 04.09.2009 та від 27.11.2009 щодо надання ОСОБА_5 вказаної земельної ділянки, прийняті у відповідності до чинного законодавства.

Третьою особою - головним управлінням Держгеокадастру в Хмельницькій області також подано заперечення проти позову, в яких позов не визнали, вказавши, що земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_3 згідно вимог земельного законодавства, а п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року визначає, що відповідне коло осіб має переважне, а не виключне право на отримання земельної ділянки.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що розпорядження ОСОБА_1 РДА та видача державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачу є незаконними, оскільки вони суперечать вимогам ст.ст.25, 33,78,116,118 Земельного кодексу України та п.7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Представник відповідача ОСОБА_1 РДА позову не визнав та пояснив, що розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації на дану земельну ділянку є законними, приймалися у відповідності до чинного законодавства, і відповідна документація погоджена з усіма службами.

Представник третьої особи Баламутівської сільськьої ради позов підтримав, вказавши, що на території сільської ради є люди, зайняті в соціальній сфері, які не отримали земельні ділянки.

Представник відповідача реєстраційної служби ОСОБА_1 районного управління юстиції та представник третьої особи головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник проти позову заперечили, посилаючись на підстави, вказані у запереченнях на позов, відповідач також вказала, що земельну ділянку їй надано із земель запасу, що це єдине нерухоме майно, яке у неї є, вона її обробляє, платить податок, що на даний час вказана земельна ділянка для неї є єдиним джерелом доходів, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач та її представник просили застосувати до даного позову строк позовної давності, посилаючись на те, що Баламутівська сільська рада з 2009 року знала про те, що відповідач є власником вказаної земельної ділянки, і прокуратура Ярмолинецького району також могла в 2009 році дізнатися про оскаржувані розпорядження ОСОБА_1 РДА, крім того, остання на запит прокуратури в 2010 року надала вказані розпорядження.

Заслухавши учасників процесу, спеціалістів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч.2 ст.10 ЦПК України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі.

Судом встановлено, що розпорядженням ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 04.09.2009 № 658/2009-рзатверджено матеріали вибору земельної ділянки ОСОБА_3 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами села Баламутівка Баламутівської сільської ради.

Розпорядженням ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 27.11.2009 року №863/2009-р. затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки у власність площею 2 га на території Баламутівської сільської ради за межами села Баламутівка.

22 грудня 2009 року ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №196748, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 70.

Спеціаліст-землевпорядник Баламутівської сільської ради ОСОБА_6 при огляді планово-картографічних матеріалів Баламутівської сільської ради за 1995 рік вказала, що після розпаювання колгоспу створено резервний фонд, з якого дали землю ОСОБА_3, однак доказів на підтвердження цього, суду не надано.

Суд критично оцінює та не бере до уваги довідку відділу Держземагенства в ОСОБА_1 районі від 07.05.2015р. про те, що вказана земельна ділянка із кадастровим номером :03:007:0062 була надана у власність із резервного фонду, з наступних підстав.

Так, спеціаліст відділу Держгеокадастру в ОСОБА_1 районі ОСОБА_7 повідомив, що він готував зазначену довідку від 07.05.2015 року. Вказав, що відповідно до Земельного кодексу України від 2001 року ці землі відносяться до земель запасу і що Указ Президента від 08.08.1995 року передбачає переважне право на отримання земельної ділянки, а не на право на конкретну земельну ділянку.

Як вбачається з технічної документації відповідача на вказану земельну ділянку, а саме, з висновку відділу Держкомзему в ОСОБА_1 районі від 03.09.2009 року про погодження проекту землеустрою, висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства від 25.09.2009 року, висновку державного управління охорони навколишнього природного середовища в Хмельницькій області від 01.10.2009 року, експлікації земельної ділянки за формою № 6-зем, дана земельна ділянка відноситься до земель запасу.

Крім того, спеціаліст - землевпорядник Баламутівської сільської ради ОСОБА_6 та Баламутівський сільський голова ОСОБА_8, не надали суду інформації про наявність рішення сесії Баламутівської сільської ради щодо створення резервного фонду земель в с.Баламутівка.

З відповіді архівного відділу ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 28.10.2015р. вбачається, що рішення сесії Баламутівської сільської ради щодо створення резервного фонду земель в с.Баламутівка відсутнє.

При цьому суд не бере до уваги рішення звітних зборів спілки селян с.Баламутівка Ярмолинецького району від 15.02.1995 року про те, щоб просити сесію Баламутівської сільської ради затвердити рішення загальних зборів про передачу земель в колективну власність спілки селян с.Баламутівка, оскільки в даному рішенні відсутнє будь-яке посилання на створення резервного фонду на території Баламутівської сільської ради.

Так, відповідно до п.7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року створений у процесі приватизації резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням переважно громадянам, зайнятими у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Згідно ч.ч.13,15 ст.5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місцерозташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Таким чином, прокурором не надано суду належних та допустимих доказів того, що на території Баламутівської ради був створений резервний фонд відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та діючого на той час Земельного Кодексу (ч.ч.13,15 ст.5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року), зокрема, доказів того, що Баламутівська сільська рада створила на своїй території резервний фонд земель за погодженням місцерозташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів.

Прокурором також не надано доказів того, резервний фонд був створений на території Баламутівської сільської ради відповідно до ст.25 ЗК України 2001 року.

Так, згідно ч.ч.10,11 ст.25 ЗК України, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

При цьому стаття 25 ЗК України стосується приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, тоді як прокурором не надано будь-яких доказів того, що колгосп імені Горького, Спілка селян с.Баламутівка, СТОВ «Обрій», які в свій час функціонували на території Баламутівської сільської ради, були державними або комунальними сільгосппідприємствами, відповідно, мав місце процес їх приватизації, під час якого було створено резервний фонд.

Таким чином, оскільки позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 04.09.2009 року №658/2009-р., від 27.11.2009 №863/2009-р. та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №196748 від22 грудня 2009 року суперечать вимогам ст.ст.25,33,78,116,118 Земельного кодексу України та п.7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», тому у задоволенні позову прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,11,60,212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

В позові прокурора Ярмолинецького району в інтересах держави до ОСОБА_1 районної державної адміністрації, ОСОБА_3, реєстраційної служби ОСОБА_1 районного управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Баламутівська сільська рада Ярмолинецького району, третя особа - головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, -відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення, однак якщо учасники процесу не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис

Копія вірна

Суддя О.М.Шевчик