Справа № 727/6423/15-ц
Провадження № 2/727/1924/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
судді Семенка О.В.
за участю секретаря Гончарук Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» в особі Чернівецького Центрального відділення публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» та ПАТ «Укрінбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту), -
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» в особі Чернівецького Центрального відділення публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» та ПАТ «Укрінбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, посилаючись на те, що 19 січня 2015 року вона уклала з відповідачем договір №10-1320259 про розміщення банківського вкладу (депозиту), за умовами якого найменування вкладу «Прогресивний». Відповідно цього договору відповідач ПАТ «Укрінбанк» прийняв у позивача грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США, під процентну ставку 7% річних, при кожній автопролангації вкладу на наступні 14 днів процентна ставка збільшується на 0,1%, терміном розміщення з 19 січня 2015 року по 02 лютого 2015 року та продовжений по 16 лютого 2015 року.
Також, 19 січня 2015 року між нею та відповідачем був укладений договір №10-1320256 про розміщення банківського вкладу (депозиту), за умови якого: найменування вкладу «Тільки для своїх». Відповідно до даного договору відповідач ПАТ «Укрінбанк» прийняв у позивача грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США, під процентну ставку 7,5% річних та терміном розміщення з 19 січня 2015 року по 20 лютого 2015 року.
Вказує, що неодноразово зверталася до відповідача як усно та і письмово з вимогою повернути суми вкладу за договором але їй було відмовлено.
Тільки частково з суми вкладу було видано 950,00 доларів США.
На основі викладеного, просить стягнути з відповідача на її користь суму вкладу 9 053,98 доларів США, згідно договору №10-2327311.
01 вересня 2015 року позивачка подала до суду заяву про уточнення позову, збільшивши розмір позовних вимог, посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача на її користь 3% річних у сумі 101,92 доларів США.
Вказує, що за весь час невиконання відповідачем зобов'язання по поверненню грошового вкладу (депозиту), як споживачу банківських послуг, їй були завдані моральні страждання, які виразилися в незаконній відмові виконувати умови укладеного договору, що спричинили їй душевні страждання і переживання. Відмова відповідача у поверненні грошового вкладу порушила її плани розпоряджатися власними грошовими коштами та стало для неї сильним шоком від незаконнихдій відповідача. Її стан здоровя погіршився. Неправомірні дії відповідача здійснили негативний вплив на її психологічний стан, вона переживала і нервувала з приводу нестачі коштів. Згідно частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Тому, просила стягнути з відповідача на її користь завдану їй моральну шкоду внаслідок порушення її прав в розмірі 1000,00 (одну тисячу) грн.
Позивачка та представник позивача в судове засідання не зявилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Представники відповідачів в судове засідання не зявилися повторно, будучи належним чином повідомленими про день і час слухання справи, відомостей про поважність причини неявки суду надали.
На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення на підставі поданих до суду доказів.
Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає до частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 січня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №10-1320259 про розміщення банківського вкладу (депозиту), за умовами якого найменування вкладу «Прогресивний». Відповідно цього договору відповідач ПАТ «Укрінбанк» прийняв у позивача грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США, під процентну ставку 7% річних, при кожній автопролангації вкладу на наступні 14 днів процентна ставка збільшується на 0,1%, терміном розміщення з 19 січня 2015 року по 02 лютого 2015 року та продовжений по 16 лютого 2015 року. (а.с. 3-4)
Також 19 січня 2015 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір №10-1320256 про розміщення банківського вкладу (депозиту), за умови якого: найменування вкладу «Тільки для своїх». Відповідно даного договору відповідач ПАТ «Укрінбанк» прийняв у позивача грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США, під процентну ставку 7,5% річних та терміном розміщення з 19 січня 2015 року по 20 лютого 2015 року. (а.с.5-6).
Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Крім того, згідно п. 3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яке затверджено постановою правління Національного банку України за №516 від 03.12.2003 р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено також, що 20 квітня 2015 року, 25 червня 2015 року позивачка зверталася до відповідача з вимогами про повернення вкладу у відповідності до умов договору (а.с.7-8). Проте, незважаючи, на отримання вимог, відповідачем не було повернуто вклад у повному обсязі.
Відповідачем було повернуто лише частину вкладу, а саме у сумі 950,00 доларів США, що підтверджується копією виписки по угоді 10-2327311. (а.с.9-10).
Разом з тим, як вбачається зі змісту вищевказаного договору-заяви про банківський строковий вклад, укладений між позивачем та ПАТ «Укрінбанк», його умовами не передбачено предявлення Банком будь-яких додаткових вимог при поверненні депозитів. Оскільки згідно вимог ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
Частиною 5 ст. 1061 Цивільного кодексу України передбачено обовязок Банку щодо виплати вкладникові процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.
Таким чином, відповідач - ПАТ «Укрінбанк» своєю відмовою у поверненні банківського вкладу порушив вимоги ст.ст. 1058, 1060,1061, 1074 Цивільного кодексу України, які не допускають обмежень прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Згідно ч.5 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93, одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії.
Отже, вклад позивача відповідно до зазначеного вище договору, підлягає поверненню у валюті, вказаній у договорі, тобто у доларах США.
Відповідно до умов депозитних договорів, а також п. п. 3, 19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач є виконавцем обумовлених ним послуг, а позивач споживачем, тому захист прав позивача, як споживача, регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів», та відповідними нормами ЦК України.
Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільний кодекс України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач, не повертав суму вкладу згідно договору № 10-2327311 від 16.02.2015 року, тільки частково було видано 950,00 доларів США, та враховуючи заяву позивача від 25.06.2015 року і виписку по угоді 10-232731 1 від 16.02.2015 року в якій вказано що 28.04.2015 року востаннє відповідач видав тільки 100 доларів США відмовляючись повернути всю суму вкладу, сума боргу на цей період становила 9 051.50 доларів США. У звязку з зазначеним три проценти річних від 28.04.2015 по 11.09.2015 становить - 101,92 доларів США (які розраховані за формулою 9,051.50 х 3 х137:365:100).
Таким чином, з відповідача ПАТ «УКРІНБАНК» слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 суму банківського вкладу за договором №10-2327311 від 16 лютого 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) у розмірі 9053,98 доларів США та три проценти річних від 28.04.2015 по 11.09.2015, що становить - 101,92 доларів США.
Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Суд вважає, що позивач не довів, наявність моральної шкоди та її розмір у порядку встановленому статтею 60 ЦПК України, тому слід відмовити в задоволенні даної вимоги.
Згідно п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а також ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за позовами до суду щодо захисту їх прав звільняється від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки позивач, при подачі позову до суду, звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судовий збір, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача.
На підставі вищенаведеного та керуючись вимогами ст.ст. 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» в особі Чернівецького Центрального відділення публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» та ПАТ «Укрінбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту) задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Семенко