Справа № 755/6062/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор", Товариство з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА", ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Слов'янка" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 грудня 2014 року по справі №2128/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА", ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Слов'янка" про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

19 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, як компетентного суду, з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 грудня 2014 року по справі №2128/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА", ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Слов'янка" про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи підстави для скасування рішення третейського суду, заявник ОСОБА_1 посилається на те, що 22 грудня 2014 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків у справі № 2128/14 ухвалено рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА", ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Слов'янка" про стягнення заборгованості, однак про розгляд даного спору третейським судом ОСОБА_1, як відповідач по справі, не був повідомлений належним чином, не отримав позовну заяву, не повідомлявся про дату та місце слухання справи в третейському суді, чим був позбавлений права брати участь у судовому засіданні, що є підставою для скасування рішення третейського суду на підставі п.5 ч.3 ст.51 Закону України "Про третейські суди, оскільки третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник заінтересованої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор" ОСОБА_5, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, представник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду з підстав, викладених у письмових запереченнях, які приєднано до справи.

Заінтересовані особи - ОСОБА_2, представники Товариства з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Слов'янка", в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями про вручення судових викликів, про причини неявки суд не повідомили, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористались.

Відповідно до ч.2 ст.389-4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що про час і місце розгляду справи повідомляються особи, які беруть участь у справі. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали третейської справи №2128/14, оцінивши наявні у справі докази та наведені заявником ОСОБА_1 підстави для скасування рішення третейського суду, які викладені у заяві про скасування рішення третейського суду, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про третейські суди" на розгляд до третейського суду може бути переданий спір за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремою письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода є підставою для передачі спору на розгляд третейського суду, а в деяких випадках - і підставою для створення та діяльності такого суду. Таким чином, належність форми і змісту третейської угоди, наявність у ній всіх істотних умов, передбачених законом, є первинною та обов'язковою умовою правомірності третейського розгляду, а відтак - і третейського рішення.

Отже, обов'язковою умовою для розгляду спору в третейському суді є наявність третейської угоди між сторонами.

Судом встановлено, що 18 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Ерсте Банк" та ОСОБА_1, Товариством з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА" укладено Договір поруки №012/6.2.1.4.0/12041/3, за умовами якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення Позичальником зобов'язань, що випливають з Кредитного договору №012/6.2.1.4.0/12041 з юридичною особою (мікро-клієнтом) (відновлювальна кредитна лінія) від 18 січня 2012 року, укладеного між Кредитором та Позичальником ( з урахуванням всіх додаткових угод до нього, в тому числі тих, що можуть бути укладені в подальшому).

Як передбачено у п.п. 7.1.1 та п.п. 7.1.2 п.7.1 Договору поруки, всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконані цього Договору, підлягають вирішенню шляхом проведення переговорів, а у разі неможливості їх вирішення зазначеним чином, такі спори, розбіжності та вимоги підлягають, за вибором позивача, розгляду у: Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом даного третейського суду. Формування складу третейського суду в Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків здійснюється в порядку, встановленому регламентом даного третейського суду або суді, відповідно до підвідомчості та підсудності, встановлених чинним в Україні законодавством.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні, а також вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб встановлені Законом України „Про третейські суди".

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних правовідносин це вид недержавної юрисдикційної діяльності і не є здійсненням правосуддя.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

Як з'ясовано судом, підвереджується матеріалами третейської справи №2128/14, на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 грудня 2014 року (третейський суддя Мамченко Ю.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА", ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Слов'янка" про стягнення заборгованості задоволено частково.

Присуджено стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА", ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Слов'янка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор" заборгованість у сумі 1 542 057 грн. 33 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор" заборгованість у сумі 112525 грн. 34 коп.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА", ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Слов'янка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор" третейський збір у сумі 15793 грн. 37 коп. в рівних частках.

Підстави для скасування рішення третейського суду визначені у статті ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішенні питання, які виходять за межі третейської угоди, або цим рішенням вирішенні питання , які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішенні питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону ;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналізуючи наявні у справі докази, наведені заявником підстави для скасування рішення третейського суду, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, при укладенні договору поруки, який містить у собі третейське застереження, самостійно обрав спосіб захисту своїх прав у разі виникнення спору - саме у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків, письмова форма третейської угоди сторонами дотримана, доказів, які мали підтвердити, що заявник ОСОБА_1, як сторона договору поруки, у встановленому порядку звертався з вимогою щодо оспорювання третейського застереження, суду не надано.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про третейські суди" учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.

Як передбачено у ст. 39 Закону України „Про третейські суди", третейський розгляд здійснюється у засіданні третейського суду за участю сторін або їх представників, якщо сторони не домовилися про інше щодо їхньої участі в засіданні. Третейський суд вправі визнати явку сторін у засідання обов'язковою. Сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється або вручається в порядку, визначеному статтею 15 цього Закону. Третейський суд під час розгляду справи повинен забезпечити додержання принципу змагальності сторін, рівні можливості та свободу сторонам у наданні ними доказів і у доведенні перед третейським судом їх переконливості.

Рішення третейського суду приймається після дослідження усіх обставин справи третейським суддею, що одноособово розглядав справу, або більшістю голосів третейських суддів, які входять до складу третейського суду. Рішення оголошується у засіданні третейського суду. (ч.1 ст. 45 Закону України "Про третейські суди")

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявником ОСОБА_1 не доведено наявність підстав для скасування рішення третейського суду, вичерпний перелік яких визначений у ст.51 Закону України "Про третейські суди" та ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки законом не передбачено такої підстави для скасування рішення третейського суду, як розгляд справи за відсутності будь-кого зі сторін, які не повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в той же час у п. 5 ст.51 Закону України „Про третейські суди" визначено як одну із підстав для скасування рішення третейського суду випадок, коли третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі, однак в даному випадку мова йде про склад осіб по справі, а не про розгляд справи без участі сторін.

В той же час, місцевий загальний суд, як компетентний суд, не перевіряє рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права, а лише на дотримання процедурних вимог, які встановлені Законом України "Про третейські суди", при цьому рішення третейського суду може бути скасовано лише з підстав, визначених у ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України.

Виходячи з аналізу наведених норм чинного законодавства, державний суд виконує функцію контролю за законністю рішення третейського суду, не будучи наділеним правом контролю за його діяльністю, правом скасування або зміни рішення по суті.

Недотримання норм законодавства або недостатня обґрунтованість рішення третейського суду не є підставою для скасування державним судом такого рішення третейського суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 грудня 2014 року по справі №2128/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА", ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Слов'янка" про стягнення заборгованості, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки в межах розгляду даної справи заявником не доведено наявність підстав для скасування рішення третейського суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5, 12, 34, 39, 45, 51 Закону України "Про третейські суди", ст.ст.389-4, 389-5, 389-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор", Товариство з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА", ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Словянка" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 грудня 2014 року по справі №2128/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вендор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РО-СЛА", ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Слов'янка" про стягнення заборгованості.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я