набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/630/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі: судді - Томашевського В.А.

при секретарі - Покотун Р.І., Ткаченко Л.Г..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Каховське лісове господарство», структурний підрозділ Краснополянське лісництво, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, проживає по АДРЕСА_1, яка через Чаплинський районний суд Херсонської області звернулась до Державного підприємства «Каховське лісове господарство» у місті Каховка, структурним підрозділом якого є Краснополянське лісництво у селі Андріївка, Чаплинського району Херсонської області, із позовними вимогами про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 01.08.1983 року вона була прийнята Каховським держлісгоспом Херсонського обласного управління лісового господарства та лісозаготівель на посаду бухгалтера Краснополянського питомника, яке в подальшому було перейменоване в Державне підприємство «Каховське лісове господарство», а його підрозділ у Краснополянське лісництво, в якому працювала більше 30 років.

30.03.2015 року наказом № 79 директора Державного підприємства «Каховське лісове господарство» О.В. Карпенко її було звільнено з займаної посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України - «Перебування всупереч Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» у безпосередньому підпорядкуванні у близької особи».

Позивачка посилається, що зазначених у наказі підстав для її звільнення не існувало, тому вважає звільнення незаконним, посилаючись також на те, що її чоловік ОСОБА_4, який працює на посаді лісничого Краснополянського лісництва, не є особою, у якого вона, як бухгалтер, перебуває у безпосередньому підпорядкуванні, оскільки у відповідності до її посадової інструкції бухгалтера, яка затверджена директором Державного підприємства «Каховське лісове господарство», підпорядковується безпосередньо головному бухгалтеру Державного підприємства «Каховське лісове господарство» або керівнику відповідного структурного підрозділу головної бухгалтерії, а не лісничому Краснополянського лісництва.

Крім того, і в посадовій інструкції лісничого Краснополянського лісництва відсутні відомості щодо підпорядкування її як бухгалтера лісничому ОСОБА_4, яким працює її чоловік.

Визначений, як підстава для звільнення ОСОБА_1 Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції», вимоги якого при її звільненні були безпідставно враховані директором підприємства, не могли бути застосованими при вирішенні питання про її звільнення також і з інших підстав.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 повністю підтримали позовні вимоги в тому числі і в уточненій позовній заяві та просили їх задовольнити в повному обсязі, а саме - поновити ОСОБА_1 на посаді бухгалтера Державного підприємства «Каховське лісове господарство», стягнути з Державного підприємства «Каховське лісове господарство» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 3885 гривень, а також зобов'язати Державне підприємство «Каховське лісове господарство» відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень, посилаючись на те, що незаконним звільненням порушено її право працівника на працю, що вона зазнала матеріальної шкоди через не отримання заробітної плати, а також їй завдана моральна шкода у зв'язку з спричиненням незаконним звільненням з роботи моральних страждань, внаслідок чого змушена була прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та членів своєї сім'ї, постійно хвилювалась про те, як матеріально забезпечити себе та свою сім'ю, що тримало її в постійній нервовій та психологічній напрузі. Моральну шкоду вона оцінила у розмірі 10 тис. гривень.

Ці вимоги позивачка обґрунтовує також і тим, що незаконне звільнення призвело до того, що ОСОБА_1 постійно думала, як та куди влаштуватись на роботу, оскільки звільнення відбулось раптово, що вона віддала підприємству, де працювала, всі свої сили і здоров'я, працюючи беззмінно з 1983 року, моральні страждання, нанесені їй незаконними діями відповідача, можуть негативно відобразитись на стані її здоров'я. Вона вважає не тільки не законним її звільнення, а й з моральної точки зору, не справедливим.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності.Заслухавши позивачку, її представника, дослідивши надані у справу докази, суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, аналіз заперечень відповідача, викладені письмово, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, враховуючи очевидність порушення прав позивачки у зв'язку з прийняттям протиправного наказу про звільнення із займаної посади ОСОБА_1, приходить до висновку, що є підстави для визнання незаконним звільнення позивачки з роботи та задоволення її вимог з наступного:

Згідно ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винеснні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Крім того, ст. 58 Конституції України регламентує дію закону у часі.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року у справі N 1-7/99 щодо положення частини першої статті 58 Конституції України слідує, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» № 3206-VI набрав чинності 07.04.2011 року, тому дії норм цього закону у взаємозв'язку з положеннями Основного Закону не можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли між ОСОБА_1 та Державним підприємством «Каховське лісове господарство» структурний підрозділ Краснополянське лісництво та відповідачем у 1983 році.

Так, згідно ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у підпунктах "а", "в"-"з" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Згідно підпункту «е» пункту 1 частини першої ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадові та службові особи органів державної лісової охорони

Згідно додатку до Положення про державну лісову охорону затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2009 р. № 976 посадові особи державної лісової охорони, у разі коли державна лісова охорона діє у складі підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства, є: керівник, головний лісничий, головний мисливствознавець, начальник відділу (сектору) лісового господарства та інженери відділу (сектору) всіх категорій, начальник відділу (сектору), спеціалісти відділу (сектору) мисливського господарства всіх категорій, лісничий, державний районний мисливствознавець, мисливствознавець, помічник лісничого, старший майстер лісу, майстер лісу, начальник лісової пожежної станції, старший єгер та єгер державного лісогосподарського (лісомисливського) підприємства, державного мисливського господарства.

Згідно Статуту та змін до нього, затвердженими наказом Держлісагенства від 20.06.11року № 334 державне підприємство «Каховське лісове господарство», створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 року № 133 «Про організаційну структуру управління і лісовим господарством України», засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України та входить до сфери управління Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Крім того, згідно ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» особи не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам, але це положення не поширюються на:

3) осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах.

ОСОБА_1 працює безпосередньо у Краснополянському лісництві, яке є структурним підрозділом «Каховського лісового господарства» та яке знаходиться в сільській місцевості на території Магдалинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, тому положення п.1 ст. 27 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» в частині заборони мати у прямому підпорядкуванні близьких осіб, або бути прямо підпорядкованим у зв'язку з виконанням повноважень близькій їй особи в зв'язку з тим, що вона постійно працює в сільській місцевості, на неї не поширюється.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» близькі особи - особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов -чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 11.02.1984 року.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі виникнення обставин, що порушують вимоги частини першої цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи вживають заходів щодо усунення таких обставин у п'ятнадцятиденний строк. Якщо в зазначений строк ці обставини добровільно не усунуто, відповідні особи або близькі їм особи в місячний строк з моменту виникнення обставин підлягають переведенню в установленому порядку на іншу посаду, що виключає пряме підпорядкування.

У разі неможливості такого переведення особа, яка перебуває у підпорядкуванні, підлягає звільненню із займаної посади.

Суд враховує, що ОСОБА_1 30.03.2015 року звільнена із займаної посади бухгалтера, в той час, коли письмова інформація згідно ЗУ «Про запобігання корупції» до Державного підприємства «Каховське лісове господарство» від лісничого Червонополянського лісництва ОСОБА_4 надійшла лише 31.03.2015 року, щодо працюючих в лісництві близьких осіб, а саме його дружини ОСОБА_1 на посаді бухгалтера Державного підприємства «Каховське лісове господарство», Краснополянське лісництво.

ДП «Каховське лісове господарство» не надіслав вимогу про усунення в добровільному порядку, у п'ятнадцятиденний термін, обставин, що порушують ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про запобігання корупції», а саме надати до відділу кадрів підприємства заяву про звільнення з займаної посади бухгалтера ДП «Каховське лісове господарство», яка працює у Краснополянському лісництві.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про запобігання корупції» положення абзаців першого та другого цієї частини не поширюються на осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах.

В зв'язку з тим, що юридична та фактична адреса державного підприємства «Каховське лісове господарство» зареєстрована в міському населеному пункті, м. Каховка, а Червонополянське лісництво являється невідокремленим структурним підрозділом підприємства і всі працівники лісництва обліковуються в відділі кадрів центральної садиби ДП «Каховський лісгосп» в місті Каховка, суд вважає, що положення абзаців першого та другого ч.І ст.27 ЗУ «Про запобігання корупції» поширюється на позивача.

Разом із тим, згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір.

Виходячи з ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а по справам про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або видачі трудової книжки і такий строк позивачкою не пропущено.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 18 постанови від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (із послідуючими змінами) при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевіряти їх відповідність законові.

Із наказу № 79 від 30.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 було звільнено з 31.03.2015 року із займаної посади бухгалтера структурного підрозділу Червонополянське лісництво згідно п.4 ст.41 КЗпП України, у зв'язку з перебуванням всупереч вимогам Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» у безпосередньому підпорядкуванні близької особи.

Суд приймає до уваги те, що відповідно до ст.9 абзацу 3 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а саме, обмеження щодо роботи близьких осіб, то такі положення не поширюються на осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах.

Відповідно до Указу Президії ВР УРСР від 12.03.1981 р. № 1654-Х до сільських населених пунктів відносяться села та селища, незалежно від їх підпорядкованості. Згідно довідки виконавчого комітету Магдалинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області від 08.04.2015 року №87/03-34 Червонополянське лісництво ДП «Каховського лісового господарства» знаходиться в сільській місцевості на території села Андріївка Чаплинського району Херсонської області.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно запису трудової книжки НОМЕР_2, заповненої на ім'я ОСОБА_1 та наказу № 79 від 30.03.2015 року, виданого керівником ДП «Каховське лісове господарство» позивачка у справі звільнена з посади бухгалтера за п.4 ст.41 КЗпПУ.

Згідно довідки про середню заробітну плату від 03.04.2015 року №25 ОСОБА_1 за два місяці, що передували її звільненню отримувала у січні 2015 року - 1991.25 гривень і в лютому 2015 року - 1593 гривень.

Згідно посадової інструкції бухгалтера, затвердженої директором ДП «Каховське лісове господарство» 04.01.2011 року, з якою ознайомлена ОСОБА_1, бухгалтер відноситься до професійної групи «фахівці» та підпорядковується безпосередньо головному бухгалтеру підприємства або керівнику відповідного структурного підрозділу головної бухгалтерії.

Згідно посадової інструкції лісничого, затвердженої директором ДП «Каховське лісове господарство» 04.01.2011 року лісничий ОСОБА_4 не має у підпорядкуванні бухгалтера.

Згідно письмової інформації про працюючих на державному підприємстві близьких родичів від 31.03.2015 року лісничий ОСОБА_4 надав дані про роботу близької особи - дружини ОСОБА_1 на посаді бухгалтера ДП «Каховське лісове господарства».

Як роз'яснює ВССУ у своєму листі від 27.09.2012 року № 10-1389/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм трудового права», відповідно достатті 27 Закону України "Про оплату праці", пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. При цьому згідно з пунктом 5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства. Крім того, положеннями розділу III наведеного Порядку передбачені види виплат, які підлягають урахуванню і які не підлягають урахуванню при обчисленні середнього заробітку як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 з 31.03.2015 року на займаній раніше посаді бухгалтера не працює, що складає строк вимушеного прогулу до дня її поновлення на роботі.

Згідно довідки з місця роботи позивачки, її щомісячний середній заробіток за час вимушеного прогулу на день пред'явлення позову становить 1075.13 гривень, із розрахунку отриманих 2150.25 гривень за два місяці ( січень - лютий ), що передували незаконному звільненню працівника.

Таким чином вимушений прогул ОСОБА_1 складає 3 місяці 5 днів.

Згідно довідки про середню заробітну плату позивача від 01.04.2015 року за вих. № 24, середньоденна заробітна плата позивача становить 115 грн. 24 коп. В перерахунку за час вимушеного прогулу з дня звільнення позивача до розгляду справи по суті, втрачений заробіток складає ( 1075.13 х 3 міс. )= 3225.39 + (115.24 х 5днів) = 576.20, а всього 3801.59 гривень.

Суд також дослідив питання щодо отримання ОСОБА_1 моральної шкоди і приходить до висновку, що дійсно незаконне звільнення працівника з роботи порушило її право на працю і через не отримання заробітної плати, окрім матеріальної шкоди ОСОБА_1 отримала також і моральну шкоду через наявність моральних страждань, внаслідок чого змушена була прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та членів своєї сім'ї. На думку суду, хвилювання про те, як матеріально забезпечити себе та свою сім'ю тримало позивачку в постійній нервовій та психологічній напрузі, примушувало її постійно думати, як та куди влаштуватись на роботу, оскільки звільнення відбулось раптово, враховуючи, що вона дійсно ветеран праці саме на цьому підприємстві і що не законне її звільнення є з моральної точки зору, не справедливим. На думку суду, в рахунок відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 має бути стягнуто з відповідача 5 тис. гривень, що компенсує їй завдану моральну шкоду.

Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині поновлення на посаді бухгалтера ОСОБА_1 Червонополянського лісництва ДП « Каховське лісове господарство» підлягає негайному виконанню.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з ДП «Каховське лісове господарство» судовий збір на користь держави, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 14, З0, 38, 40, 42, 44, 80, 107, 110, 118-120, 158 ЦПК України, ч.3 ст.184, ст.ст. п.1 ст.40, 49-2, 232, 233, 235, 252 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року за № 9, ст. 43 Конституції України, ст. 9 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», п.п. 1-3, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Каховське лісове господарство», структурний підрозділ Краснополянське лісництво, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді бухгалтера Державного підприємства «Каховське лісове господарство».

Стягнути з Державного підприємства «Каховське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 3801.59 гривень.

Стягнути Державного підприємства «Каховське лісове господарство» в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Стягнути з ДП «Каховське лісове господарство» судові витрати на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Чаплинський районний суд Херсонської області.

С У Д Д Я: