Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ЮровськаГ.В., розглянувши касаційну скаргу розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансово-кредитних послуг,

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 14 грудня 2007 року між ним та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено договір про іпотечний кредит

№ MKC7GI.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором,

14 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки № MKC7GI.

Також позивач вказував, що з 13 квітня 2011 року він працює в Міському комунальному підприємстві житлово-комунального господарства «Тиса» (далі - МКП ЖКГ «Тиса») на посаді механіка. Заробітна плата позивачу нараховувалась через банк, з яким у роботодавця укладено договір про розрахунково-касове обслуговування. З метою отримання заробітної плати між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунку. 20 травня 2011 року на рахунок позивача перераховано заробітну плату в розмірі 703 грн 81 коп. Однак, 23 травня 2011 року банком з рахунку

ОСОБА_2 у рахунок погашення кредиту списано 351 грн 90 коп.

Оскільки позивач доручення на списання коштів не давав, передбачених законом та договором підстав для списання коштів не було, ОСОБА_2 просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» безпідставно набуті кошти у розмірі 351 грн 90 коп. та судові витрати.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 безпідставно перераховані кошти в розмірі 351 грн 90 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 4 655 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно дійшов висновку про задоволення позову, оскільки всупереч вимогам

ст. 1071 ЦК України та ч. ч. 2, 4 ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк списав кошти з рахунку позивача без відповідного письмового розпорядження останнього. Договором поруки не передбачено, що поручитель доручає банку здійснювати погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит у передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на рахунках та картах емітованої

ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансово-кредитних послуг, за касаційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В.Юровська