Провадження №2/761/394/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 10 липня 2014 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони із Відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі із 06 листопада 2009 року. Вказує, що спільних дітей вони не мають і, що Відповідач має малолітнього сина від першого шлюбу. Зазначає, що збереження шлюбу є неможливим, оскільки, сім'я носить формальний характер, бажання примиритися жодна із сторін немає. Зауважує, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та інтересам Відповідача і, що на його глибоке переконання, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Просить суд ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та Відповідачем.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було надано шестимісячний строк для примирення, оскільки, на думку суду, стійкого розладу подружніх стосунків на час розгляду справи не вбачалося та у зв'язку з чим, суд вважав, що надання строку для примирення могло посприяти збереженню сім'ї.

Разом з тим, після відновлення зупиненого провадження, у судовому засіданні факти і обставини, викладені у позовній заяві, Позивач підтвердив, просив суд позов задовольнити, оскільки вважає, що вони із Відповідачем втратили почуття любові, поваги та довіри одне до одного, тому вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо. Підтвердив також факти, викладені у позові щодо відсутності спору щодо поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач у судовому засіданні позов також визнала, на розірвання шлюбу погодилася, оскільки також вважає, що вони втратили почуття любові, поваги та довіри одне до одного, тому їх сім'ю зберегти неможливо. Підтвердила факти, викладені у позові щодо відсутності спору щодо поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, у разі розірвання шлюбу, виявила бажання іменуватися шлюбним прізвищем.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, вжиті судом заходи щодо можливого примирення сторін позитивних результатів не дали, у зв'язку з чим, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, тому шлюб підлягає розірванню.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - з а д о в о л ь н и т и.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1388 - р о з і р в а т и.

При реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС ОСОБА_3 залишити її шлюбне прізвище - «ОСОБА_2».

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :