Єдиний унікальний номер № 243/4265/15-ц
Номер провадження № 2/243/5248/2015
У Х В А Л А

«21» жовтня 2015 року м. Словянськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі Дзюба М.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Словянська заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кредитна спілка «Залоговое Агентство», про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Словянського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кредитна спілка «Залоговое Агентство», про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння.

21 жовтня 2015 року у судовому засіданні, представником позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від 02 лютого 2015 року (а.с. 15), було надано заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом: - накладання арешту на автомобіль марки ЗАЗ, модель ТР69УР ЗНГ, номер шасі ( кузова, рами) У6ОТР69УРС0307763, 2012 року випуску, двигун -1498куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1, колір - червоний, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - САО 702038, зареєстрований за ОСОБА_4; - заборони ОСОБА_2 здійснювати експлуатацію вказаного транспортного засобу, шляхом затримання вказаного автомобілю працівниками органів департаменту ДАІ МВС України та постановки цього автомобілю на арешт майданчик, підпорядкований департаменту ДАІ МВС України; - зобовязати УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, оголосити легковий автомобіль марки ЗАЗ, модель ТР69УР ЗНГ, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, в розшук, для подальшого затримання та постановки на арешт майданчик.

Необхідність у вжитті запобіжних заходів, обґрунтована тим, що на даний час можливе здійснення перереєстрації транспортного засобу на іншу особу, на підставі довідки - рахунку, яка видавалась без згоди та участі власника транспортного засобу. Враховуючи, що автомобіль є рухомим майном, а отже, може бути відчужений не як транспортний засіб, придатний для експлуатації за належністю, а як матеріальний об'єкт (наприклад на запчастини), запровадження заборони відчуження автомобілю шляхом зняття його з обліку органами ДАІ не гарантує збереження автомобіля, та, як наслідок, забезпечення виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог.

Позивач ОСОБА_4, належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в залу суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності за участі представника ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 25 серпня 2015 року (а.с.78) в судовому засіданні просили вирішити клопотання на розсуд суду. Зазначили, що у забезпеченні позову не має необхідності, оскільки у відповідача вказаний автомобіль відсутній, місце перебування транспортного засобу, залишається невідомим, що унеможливлює здійснення будь-яких операцій відповідачем із вказаним автомобілем, зокрема його перереєстрації чи експлуатації.

Представник третьої особи «Залоговое Агентство» який про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, до судового засідання не зявився, відомостей про причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що подана заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У поданій заяві позивачем наведено достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб накладення арешту на рухоме майно, з приводу якого виникає спір, зокрема, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза порушення майнових прав позивача невиконанням рішення суду відповідачем у випадку задоволення вимог позову.

Стосовно вимог позивача про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати експлуатацію вказаного транспортного засобу, суд також приходить до висновку про можливість часткового задоволення даної вимоги.

Так судом встановлено, що дійсно, 01 серпня 2013 року, позивачем було надано довіреність р.№2230 (а.с. 52), якою було уповноважено відповідача ОСОБА_2 представляти інтереси позивача перед усіма фізичними та юридичними особами, як власника транспортного засобу. З метою виконання наданих цією довіреністю повноважень, ОСОБА_2 у межах, що допускається чинним законодавством України, без права розпорядження, надавалося право укладати договір про відшкодування завданої шкоди транспортному засобу третім особам, договір страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу, договір про проведення експертної оцінки транспортного засобу, одержувати та сплачувати за такими договорами гроші, представляти інтереси в органах ДАІ, інших органах та установах, незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією транспортного засобу, в тому числі сплачувати передбачені законом податки та збори щодо утримання транспортного засобу, проходити технічний огляд, подавати, одержувати та підписувати, експлуатувати вищевказаний транспортний засіб, а також виконувати інші дії, пов'язані з довіреністю.

Однак, згідно Витягу про реєстрацію в єдиному реєстрі довіреностей №27703113 від 21 жовтня 2014 року, вищезазначена довіреність позивачем була скасована 21 жовтня 2014 року (а.с.51), а тому підстави для користування ОСОБА_2 спірним автомобілем на теперішній час відсутні.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявника про забезпечення позову шляхом оголошення транспортного засобу в розшук, суд виходить з такого.

Так, порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р. № 1102 із змінами (далі-Порядок) передбачає, що тимчасове затримання транспортного засобу уповноваженою особою територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху. Крім того даним порядком передбачено, що у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 40 Закону України Про виконавче провадження, уповноважена особа територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, негайно тимчасово затримує такий транспортний засіб та доставляє на спеціальний майданчик чи стоянку.

Виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 2 та 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розшук боржника фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний

виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Витрати органів внутрішніх справ, пов'язані з розшуком боржника - фізичної особи, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини або транспортних засобів боржника, стягуються з боржника за ухвалою суду. Витрати, пов'язані з організацією розшуку боржника - юридичної особи або іншого майна боржника, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на наведені положення Порядку та статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» слід дійти висновку, що оголошення транспортного засобу у розшук можливе та законодавчо передбачене тільки на завершальній стадії судового провадження під час виконання рішення суду та включає в себе сукупність дій органів виконавчої служби та внутрішніх справ, та, крім того, вони є платними.

З цих самих підстав не можуть бути і задоволені вимоги про затримання спірного автомобілю працівниками органів департаменту ДАІ МВС України та постановки цього автомобілю на арешт майданчик, підпорядкований департаменту ДАІ МВС України.

Таким чином, проаналізувавши фактичні обставини по справі і характер спірних правовідносин, суд, виходячи з принципу рівноправності інтересів сторін у процесі, розгляду справ на засадах змагальності та вимог частини 3 статті 10 ЦПК України, дійшов висновку, що слід застосувати такий вид забезпечення позову як накладення арешту на вказаний транспортний засіб який належить позивачу та заборонити відповідачу ОСОБА_2 здійснювати експлуатацію вказаного транспортного засобу. Вжиття вказаних заходів забезпечення позову в даному випадку є доцільним, обґрунтованим та співмірним заявленим вимогам. Більш того, застосування вказаних заходів забезпечення позову, жодним чином не порушує права відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кредитна спілка «Залоговое Агентство», про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки ЗАЗ модель ТР69УР ЗНГ, номер шасі ( кузова, рами) У6ОТР69УРС0307763, 2012 року випуску, двигун -1498куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1, колір - червоний, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - САО 702038, зареєстрований за ОСОБА_4.

Заборонити ОСОБА_2, здійснювати експлуатацію транспортного засобу марки ЗАЗ, модель ТР69УР ЗНГ. номер шасі ( кузова, рами) У6ОТР69УРС0307763, 2012 року випуску, двигун -1498куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1, колір - червоний свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - САО 702038.

У решті заявлених вимог відмовити за відсутності підстав.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розяснити позивачу, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.О. Чемодурова