Справа № 750/8898/15-ц Провадження № 22-ц/795/2234/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Карапута Л. В. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:позивача ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та будівельними матеріалами,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, усунуто перешкоди ОСОБА_5 в користуванні 1/2 частиною земельної ділянки за адресою: м. Чернігів, вул. М. Комочкова, 9 та будівельними матеріалами і обладнаннями, що були використані при зведенні незавершеного будівництвом двоповерхового житлового будинку, який знаходиться за тією ж адресою, а саме будівельними матеріалами та обладнаннями, що були використані в будівництві: приміщення 4, площею 20,7 кв.м., приміщення 5, площею 8,5 кв.м, частина приміщення 1 площею 12,7 кв.м., частина приміщення V, площею 4,8 кв.м., приміщення другого поверху, площею 47,6 кв.м., підвального приміщення І площею 8,50 кв.м., підвального приміщення ІІ площею 32,30 кв.м., входу до підвалу, що складає 46/100 часток від всього недобудованого будинку та зобовязано ОСОБА_8 надати безперешкодний доступ ОСОБА_5 до частини вищевказаної земельної ділянки та будівельних матеріалів і обладнання, що були використані в будівництві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права та відмовити в задоволенні позову. Відповідач зазначає, що рішенням суду не визначено, до якої саме частини земельної ділянки він зобовязаний забезпечити доступ позивачки, ворота і хвіртка знаходяться на частині земельної ділянки, яка за рішенням суду належить йому, земельний сервітут не встановлювався. Також вказує, що забудова земельної ділянки проводиться відповідно до будівельного паспорта, про видачу якого в установленому порядку позивачка не зверталась, зміни до паспорта, який виданий на імя відповідача не вносились. Відповідач вважає, що маючи намір здійснити перебудову, позивачка зобовязана керуватись ч. 1 ст. 375, 376 ЦК України , ст. 152 ЖК України, ч.1, 5 ст. 24, 28, 29 Закону України «Про планування і забудову територій», а здійснення будівництва без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації вважається самочинним. Відповідач також стверджує, що позивачка передчасно розпочала будівництво, не маючи відповідних документів, які б надали їй таке право. Також, на думку відповідача, позивачка не мала права завозити будівельні матеріали і вимагати усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, бо на час звернення до суду ще мала документа про право власності на землю і не мала права використовувати земельну ділянку. На думку відповідача, не є доказом порушення прав позивачки матеріали перевірок звернень ОСОБА_5 Чернігівським міським відділом УМВС України в Чернігівській області і звернення позивача до служби у справах дітей, оскільки ці документи складено за його відсутності, ніяких пояснень з цього приводу він також не давав.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 22.07.2015 визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ( за кожним) право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів і обладнання, що були використані при зведенні незакінченого будівництва двоповерхового будинку в м Чернігові, Олександрівка, вул. М. Комочкова, 9, виділено їм конкретні приміщення, визнано право забудовника за ОСОБА_5 на її частину. Визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за кожним право власності на 1/2 частину земельної ділянки за вказаною вище адресою та виділено в натурі земельні ділянки з урахуванням земельної ділянки під забудовою.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що визначено правилами ст. 391 ЦК України. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. ОСОБА_5 зареєструвала 27.08.2015 року на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області право власності на земельну ділянку за адресою м. Чернігів, вул. М. Комочкова, 9, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.09.2015 року.

З матеріалів перевірки Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області № 17646 вбачається, що ОСОБА_5 зверталась до правоохоронних органів з приводу перешкод з боку відповідача у доступі її до будинку, який розташований в м. Чернігів, вул. М. Комочкова, 9. Крім того, позивач зверталась до служби у справах дітей Деснянської у місті Чернігові ради щодо вжиття заходів до ОСОБА_8, який не допускає її та неповнолітнього сина ОСОБА_9 до вказаного будинку. Твердження відповідача, що такі матеріали не є належними доказами по справі, оскільки були складені за його відсутності та без його пояснень, є безпідставними. З відповіді служби у справах дітей на звернення позивача вбачається, ОСОБА_8 часткового підтвердив факти, викладені в заві ОСОБА_5 і повідомив, що не має наміру допускати заявницю та сина до помешкання, зявитись на бесіду категорично відмовився. Щодо факту звернення до правоохоронних органів, то бесіду з відповідачем провести не вдалось з тих підстав, що двері будинку ніхто не відкривав, на телефонні дзвінки він не відповідав. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів на спростування обставин, на які посилалась позивачка і які підтверджені письмовими доказами.

Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги доводи відповідача про відсутність у позивача документів на виконання будівельних робіт. Рішенням суду за позивачем визнані права забудовника щодо частини недобудованого будинку. З матеріалів справи не вбачається, що позивач розпочала такі роботи, підтверджено лише її намір завезти будівельні матеріали. На час розгляду справи позивачка не вчиняла дій, які порушують права відповідача. Крім того, відсутність документів на виконання будівельних робіт чи внесення змін до існуючого будівельного паспорта не порушують право власності відповідача. Контроль за плануванням та забудовою територій проводиться відповідними державними органами. Безпідставним є також посилання відповідача на необхідність вчинення дій, передбачених ст. 152 ЖК України, щодо отримання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради на переобладнання та перепланування житлового будинку. ОСОБА_5 справі не доведено, що позивач виконує якісь роботи з переобладнання будинку. До того ж, відповідно до вказаної норми Закону в чинній редакції, переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання.

Доводи відповідача щодо відсутності на момент звернення до суду з позовом у позивача права власності на земельну ділянку та права завозити на неї будівельні матеріали спростовуються рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 22 липня 2015 року, яким за позивачем визнане право власності на частину земельної ділянки у тому числі під забудовою та відомостями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого право власності на землю позивачка зареєструвала 27.08.2015, про що 01.09.2015 року видано витяг з відповідного реєстру.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування судового рішення, яке постановлене на підставі встановлених обставин справи та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: