Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Десята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа Десята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

В той же час, перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.256 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою частини другої ст.256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст.1217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст.1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Виходячи зі змісту поданої заяви, заявник ОСОБА_1 просить встановити факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 06.02.1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що встановлення даного факту необхідно заявнику ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як роз'яснено у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК .

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право. (ч.4 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що заявником ОСОБА_1 заявлено вимоги про встановлення факту проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 06.02.1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, які не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, а саме виникнення у заявника ОСОБА_3 права на спадкування за законом майна ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що є окремим предметом доказування та має здійснюватись шляхом подання до суду відповідного позову в порядку та з підстав, визначених ст. 1264 Цивільного кодексу України, що дає підстави відмовити у відкритті провадження у справі на підставі ч.4 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень п.3 ч.1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" , сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи наведене, суддя, відмовляючи у відкритті провадження у справі, вирішує питання про повернення судового збору, який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду, що документально підтверджується оригіналом платіжного документу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.256, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Десята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп., який сплачено на підставі квитанції №2259 від 20 травня 2015 року на рахунок №0005, МФО №820019, відкритий в ГУ ДКСУ у м. Києві, отримувач УДКС України в Дніпровському районі м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я