Справа № 301/547/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представників сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна в натурі, анулювання державного акту на право власності на землю та стягнення грошової компенсації різниці вартості майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистої приватної власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Іршавського районного суду з позовом до ОСОБА_2 та просила:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м. та літню кухню з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м., що розташовані за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, а також транспортні засоби марки «Skoda», модель «Octavia 1.6», реєстраційний номер «АО 19-72 АА», 2004 року випуску, та марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter», реєстраційний номер «АО 58-09 ВС»;

- здійснити поділ майна, виділивши в особисту приватну власність позивача ОСОБА_1 літню кухню з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м., що розташована в м.Іршава, по вул. Першотравнева, №103, та транспортний засіб марки «Skoda», модель «Octavia 1.6», реєстраційний номер «АО 19-72 АА», 2004 року випуску, а в особисту приватну власність відповідача - житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м., що розташований за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, та транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter», реєстраційний номер «АО 58-09 ВС»;

- здійснити поділ земельної ділянки, що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та розташована в м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер :06:007:0006, визнавши за сторонами право власності на вказану ділянку по ? частині за кожним;

- Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №649439 від 28 вересня 2012 року, що виданий на підставі рішення 17 сесії 6 скликання Іршавської міської ради №536 від 11 квітня 2010 року на імя ОСОБА_2 анулювати;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію різниці вартості майна.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовано тим, що в період перебування сторін у шлюбі, на земельній ділянці, що розташована за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, та яку набув у власність відповідач, відповідно до отриманих дозволів на будівництво, сторони збудували житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м. та літню кухню з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м. Вказане будівництво житлового будинку та літньої кухні з кімнатами здійснювалося за спільні кошти сторін та закінчено до розірвання шлюбу між сторонами, однак, відповідачем будівлі не введено в експлуатацію.

Під час шлюбу сторонами також придбано два транспортні засоби: марки «Skoda», модель «Octavia 1.6», реєстраційний номер «АО 19-72 АА», 2004 року випуску, та марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter», реєстраційний номер «АО 58-09 ВС».

Оскільки майно, набуте подружжям під час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності, просила визнати набуте у шлюбі майно, а саме: житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м. та літню кухню з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м., що розташовані за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, а також транспортні засоби марки «Skoda» та марки «Mercedes-Benz», спільною сумісною власністю подружжя, а також здійснити поділ майна. Просила виділити позивачу ОСОБА_1 в особисту приватну власність літню кухню з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м. та транспортний засіб марки «Skoda», а відповідачу ОСОБА_5 виділити у власність житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м. та транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», стягнувши з відповідача на користь позивача різницю вартості майна.

Оскільки до власника житлового будинку переходить право власності і на земельну ділянку у розмірі частки на будинок, просила здійснити поділ земельної ділянки загальною площею 0,10 га та визнати за сторонами право власності на земельну ділянку у розмірі по ? частині за кожним. У звязку з визнанням за кожним з подружжя права власності на земельну ділянку вважала, що Державний акт на право власності на землю серії ЯК №649439 від 28 вересня 2012 року, виданий відповідачу ОСОБА_2, підлягає анулюванню.

В ході розгляду справи уточнила позовні вимоги щодо поділу земельної ділянки та стягнення грошової компенсації різниці вартості майна. Просила здійснити поділ земельної ділянки, що розташована в м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер :06:007:0006, визнавши за позивачкою ОСОБА_1 частку у вказаній ділянці розміром 148 кв.м., яка необхідна для обслуговування літньої кухні з кімнатами, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 410445 грн. 60 коп. грошової компенсації різниці вартості майна. Позивачка також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 предявив зустрічний позов до ОСОБА_6 про визнання за ним право особистої приватної власності на житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м. та літню кухню з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м., що розташовані за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103. Судові витрати просив покласти на позивача.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовано тим, що житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.2002 року, а земельна ділянка набута у власність шляхом приватизації, отже, відповідно до ст. 57 СК України вказане майно є його особистою власністю.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 15.04.2015 року зустрічний позов ОСОБА_2 прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Пояснила, що житловий будинок, який відповідач успадкував від бабки, сторони знесли та на його місці збудували новий житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м. та літню кухню з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м. Вказане нерухоме майно збудовано сторонами під час шлюбу за їх спільні кошти, а також за кошти батьків сторін, тому є спільною власністю подружжя. Крім того, під час шлюбу сторони придбали дві автомашини: марки Шкода та Мерседес. Шлюб між сторонами розірвано. Просила визнати майно спільною власністю подружжя та поділити його, виділивши позивачу у власність літню кухню з кімнатами та автомобіль Шкода, а відповідачу житловий будинок та автомашину Мерседес. Також просила визнати за нею право власності на частину земельної ділянки, необхідну для обслуговування літньої кухні з кімнатами, та стягнути з відповідача на її користь різницю у вартості нерухомого майна в розмірі 410445,60 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити, зустрічний позов вважав безпідставним і просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м. та літня кухня з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м., що розташовані в м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, є новоствореним майном і збудовано сторонами під час шлюбу, відповідно до наданого дозволу і будівельної документації. Вказане нерухоме майно збудовано за спільні кошти подружжя з нових будівельних матеріалів, а не з тих, що залишилися після знесення старого будинку, який був із саману. Літня кухня збудована у 2004 році, а житловий будинок у 2006 році, згодом відповідач виготовив технічну документацію на будівлі, але не ввів їх в експлуатацію і не зареєстрував на них право власності. Під час шлюбу сторони за спільні кошти також набули у власність дві автомашини, які є рівнозначними в ціні, однак відповідач без згоди позивачки відчужив автомашину «Мерседес». Просив визнати житловий будинок, літню кухню та дві автомашини спільною власністю подружжя, виділивши у власність позивачки літню кухню та автомашину «Шкода», а у власність відповідача - житловий будинок та автомашину «Мерседес». Просив здійснити поділ земельної ділянки, що розташована за адресою м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, визнавши за ОСОБА_1 частку у вказаній ділянці у розмірі 148 кв.м., яка розташована під літньою кухнею. У звязку з поділом вказаної земельної ділянки, просив анулювати державний акт на право власності на землю, що виданий на імя ОСОБА_2 Просив також стягнути з відповідача на користь позивачки різницю у вартості нерухомого майна в розмірі 410445,60 грн. та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 основний позов в частині виділення позивачу автомашини «Шкода» визнав, в решті позов ОСОБА_1 не визнав та просив відмовити в його задоволенні, зустрічний позов підтримав і просив його задовольнити. Пояснив, що житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, він успадкував від бабки ще до укладення шлюбу з позивачкою. У 2001 році була знесена стара літня кухня, на місці якої він збудував нову літню кухню. У 2004 році сторони вже вселилися у літню кухню, яка існує по даний час і яку просить виділити для себе позивачка. У 2004 році був знесений старий житловий будинок та на його місці збудовано новий будинок, в який сторони вселилися у 2006 році. Вказане нерухоме майно збудовано частково з будівельних матеріалів, що залишилися після знесення старих будівель. Будівництво проводилося за кошти, що відповідачу переказували його батьки, які протягом багатьох років працюють за кордоном. У той час, коли здійснювалося будівництво спірних будівель, батьки позивачки за кордоном ще не працювали, тому ніяких коштів переказувати на будівництво не могли. Вважав, що житловий будинок та літня кухня є його особистою власністю, оскільки успадковані ним від бабки, а згодом перебудовані за власні кошти. Земельну ділянку він приватизував, тому вона також є його особистою власністю. Під час шлюбу подружжя дійсно придбало два автомобілі марки «Шкода» та марки «Мерседес». Не заперечував проти виділення у власність позивача автомашини марки «Шкода».

Представник відповідача ОСОБА_4 просила задовольнити зустрічний позов та пояснила, що відповідач ще до укладення шлюбу з позивачем успадкував від бабки житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в м. Іршава вул. Першотравнева, 103. Згодом на місці фундаментів старих будівель з використанням будівельних матеріалів, що залишилися після їх знесення, за кошти, отримані від своїх батьків відповідач збудував спірні житловий будинок та літню кухню, тому вказані будівлі є особистою власністю відповідача, ніяких підстав визнавати їх спільним майном подружжя та виділяти літню кухню у власність позивачки не має. Коли будувалася літня кухня з кімнатами, мати позивачки ще не працювала за кордоном та перерахувати кошти на будівництво не могла. Земельна ділянка належить відповідачу на праві особистої приватної власності, ст. 140 ЗК України не містить такої підстави для припинення права власності, як анулювання державного акту. Оскільки законом не передбачено такої форми правого захисту як анулювання державного акту, вважала вказану вимогу безпідставною. Не заперечувала проти визнання права власності на автомашину «Шкода» за позивачкою.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази сторін на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає основний позов задовольнити частково, а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами (ст. 10 ч. 1, 11 ч. 2, 12 ч. 1 ЦПК України), позивач зобов'язаний належно довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11 ч. 1, ст.ст. 57-60 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215 ЦПК України).

Сторони уклали шлюб 02 вересня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ФМ №019952 від 02.09.2000 року (том 1 а.с.11).

Рішенням Іршавського райсуду від 08 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

У судовому засіданні встановлено, що під час шлюбу 02.11.2004 року сторони придбали транспортний засіб марки «Skoda», модель «Octavia 1.6», реєстраційний номер «АО 19-72 АА», 2004 року випуску, який зареєстрований на праві власності за відповідачем ОСОБА_2, а 01.03.2013 року - транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter», реєстраційний номер «АО 58-09 ВС», який також був зареєстрований на праві власності за відповідачем ОСОБА_2

Вказана обставина підтверджується у судовому засіданні свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ИКС №207712 від 02.11.2004 року та довідкою територіального сервісного центру 2146 №1143 від 19.11.2015 року (том 1 а.с.74, том 2 а.с.159).

Позивачка вважала, що транспортні засоби є спільним майном колишнього подружжя та підлягають поділу між ними, просила поділити автомобілі між сторонами, виділивши позивачеві автомобіль марки «Skoda», а відповідачу - марки «Mercedes-Benz», вважаючи вартість обох автомашин рівноцінною.

Вказану позовну вимогу відповідач визнав і не заперечував проти визнання автомашин спільною власністю подружжя та виділення у власність позивачки автомобіля марки «Skoda», пояснивши, що автомобіль марки «Mercedes-Benz» він вже продав.

Враховуючи наведене та положення ст. ст. 61, 71 СК України суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання автомашин спільною власністю подружжя та виділення у власність позивачки автомобіля марки «Skoda» є підставною і такою, що підлягає задоволенню.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.2002 року, відповідач ОСОБА_2 успадкував за померлою 12.06.2000 року ОСОБА_7 житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані в м.Іршава, вул. Першотравнева, 103 (том 1 а.с.122).

Згідно ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №649439 від 28 вересня 2012 року, що виданий на підставі рішення 17 сесії 6 скликання Іршавської міської ради №536 від 11 квітня 2010 року, ОСОБА_2 набув у власність земельну ділянку, що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та розташована в м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер :06:007:0006 (том 1 а.с.26).

Вказану земельну ділянку ОСОБА_2 набув у власність шляхом безоплатної приватизації.

Згідно ст.125, 126 ЗК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом і виникає з моменту державної реєстрації.

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №649439 вбачається, що такий виданий ОСОБА_2 27 вересня 2012 року та зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему 28 вересня 2012 року.

Згідно ст. 57 ч.1 п.5 СК України, особистою власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала в його користуванні.

Отже, земельна ділянка, що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та розташована в м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер :06:007:0006, є особистою власністю ОСОБА_2.

За відповідачем ОСОБА_2 на праві власності, що виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.2002 року, в КП «Іршавське БТІ» за №1047 від 30.05.2002 року зареєстрований житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, та складається з:

-житлового будинку літ «А» з прибудовою літ «А-1» загальною площею 90,90 кв.м., житловою площею 52.20 кв.м. Рік побудови будинку 1966 рік, а прибудови - 1986 рік;

-літньої кухні літ. «Б», гаражу «б», свинарника літ. «В», навісу літ. «Г», дроварні літ. «Д», вбиральні літ. «Е», котельні літ. «Ж», огорожі №1-3.

Вказана обставина підтверджується:

- копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.2002 року, згідно якого відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем померлої 12.06.2000 року ОСОБА_7 Згідно вказаного свідоцтва, спадкове майно складається з житлового будинку в м.Іршава, вул. Першотравнева, 103, та грошового вкладу (том 1 а.с.122),

-листом КП «Іршавське БТІ» №233 від 05.12.2015 року (том 2 а.с.168),

-інвентарною справою №353/2 по реєстровій книзі №1047 на домоволодіння №103, по вул. Першотравневій, в м. Іршава, яка була надана суду для огляду.

У судовому засіданні встановлено, що під час шлюбу сторони збудували житловий будинок літ. «А» загальною площею 146,30 кв.м., житловою площею 52.60 кв.м. та літню кухню з кімнатами літ. «Б» загальною площею 144,40 кв.м. Вказані будівлі збудовані на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та розташована в м. Іршава, вул. Першотравнева, 103.

З пояснень сторін вбачається, що успадкований відповідачем житловий будинок з надвірними спорудами, що були розташовані в м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, були знесені та на їх місці збудовано спірні будівлі.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 пояснив, що дозволу на знесення успадкованого ним житлового будинку він не отримував, із заявою про припинення права власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами за адресою м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, всупереч вимогам ст. ст. 182 та 347 ЦК України він не звертався. Відомості про припинення за ОСОБА_2 права власності на успадкований ним житловий будинок з надвірними спорудами до державного реєстру не внесено.

Дана обставина підтверджується листом КП «Іршавське БТІ» №233 від 05.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_2 рахується власником житлового будинку з надвірними спорудами, які збудовані протягом 1966 - 1986 років (том 2 а.с.168).

Згідно листа КП «Іршавське БТІ» №233 від 05.12.2015 року також вбачається, що при поточній інвентаризації 27.01.2015 року на земельній ділянці встановлено:

-житловий будинок літ. «А» загальною площею 146,30 кв.м., житловою площею 52.60 кв.м., рік будівництва 2014 рік;

-літню кухню літ. «Б» (самовільне будівництво) загальною площею 144,40 кв.м., рік будівництва 2014 рік

-господарську будівлю літ. «В», рік будівництва 2014 рік

-альтанку, рік будівництва 2014 рік,

-огорожу №1-2 та вимощення - рік будівництва 2014 рік.

Державна реєстрація вказаного нерухомого майна не проведена, що підтвердив у судовому засіданні і відповідач.

Позивачка просила визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м. та літню кухню з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м., що розташовані за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, пояснивши, що вказані будівлі є новобудовами, збудовані сторонами під час шлюбу за спільні кошти подружжя та кошти батьків обох із сторін. На підтвердження факту збудування будівель за спільні кошти подружжя, позивачка ОСОБА_1 подала суду копії чеків про грошові перекази коштів матірю позивачки - ОСОБА_8 (том 2 а.с.99-133).

Заперечуючи проти вказаних вимог позивача, відповідач ОСОБА_2 стверджував, що нові житловий будинок та літня кухня з кімнатами хоча і збудовані ним під час шлюбу, але будівництво здійснено на старому фундаменті, з використанням будівельних матеріалів, що залишилися після знесення успадкованого ним житлового будинку та літньої кухні, на кошти, отримані ним від своїх батьків, які протягом багатьох років працюють за кордоном. На підтвердження здійснення будівництва за кошти своїх батьків відповідач подав копії чеків про грошові перекази від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ( том 2 а.с.59-88).

Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів визначається постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461.

За змістом зазначених норм матеріального права до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як обєкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м. та літня кухня з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м., що розташовані за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, не прийняті в експлуатацію, державна реєстрація вказаних обєктів нерухомості не проведена.

Дану обставину підтвердив у судовому засіданні і сам відповідач.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За положеннями статті 376 ЦК України право власності на нерухоме майно може бути визнано за особою лише за умови, що таке будівництво не є самочинним у розумінні статті 376 ЦК України.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво обєкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.

Ухвалою Іршавського райсуду від 03.06.2015 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно висновку експерта №239 від 21 серпня 2015 року (том 2 а.с.2-28):

-ринкова вартість житлового будинку, позначеного літ. «А», що розташований за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, становить 1008094,80 грн.;

-вартість будівлі літньої кухні з кімнатами, позначеної літ. «Б», що розташована за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, визначеної витратним методом становить 597649,20 грн.;

-житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м. та літня кухня з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м., що розташовані за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, є нерухомим майном і новоствореними речами, які завершені будівництвом і експлуатуються за призначенням, однак, відсутні матеріали про готовність обєкта до експлуатації;

-площа земельної ділянки, необхідної для обслуговування літньої кухні з кімнатами, позначеної літ. «Б», що розташовані за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, повинна становити 148 кв.м., тобто 1 метр по периметру будівлі від найбільш вступної конструкції стіни даної будівлі, та крім того, має бути забезпечений проїзд завширшки 3.4 м;

споруджені за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103 житловий будинок та літня кухня з кімнатами частково не відповідають проектно-технічній документації, в частині планувальних рішень зміни перепланування внутрішніх приміщень, а також в частині розташування на земельній ділянці, однак, відповідають в частині конструктивних рішень та інженерного обладнання.

У висновку експерта зазначено, що згідно будівельного паспорту на забудову земельної ділянки площа забудови житлового будинку повинна бути 99,7 кв.м., загальна площа 148.6 кв.м., житлова площа 34.39 кв.м., будівельний обєм 439,6 м3. Однак, на день проведення дослідження встановлено, що площа забудови становить 99,6 кв.м., загальна площа 146.3 кв.м., житлова площа 52.6 кв.м., а будівельний обєм 557 м3.

Отже, загальна площа житлового будинку зменшена на 2.3 кв.м., житлова площа збільшена на 18.21 кв.м., а будівельний обєм збільшений на 117 м3.

Згідно будівельного паспорту на забудову земельної ділянки площа забудови літньої кухні з кімнатами повинна бути 102,4 кв.м., загальна площа 150.15 кв.м., будівельний обєм 458.9 м3. Однак, на день проведення дослідження встановлено, що загальна площа забудови літньої кухні з кімнатами становить 144.4 кв.м., житлова площа 44.2 кв.м., а будівельний обєм 594 м3.

Отже, загальна площа літньої кухні з кімнатами зменшена на 5,75 кв.м., а будівельний обєм збільшений на 135 м3.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_11 свій висновок підтримав у повному обсязі та пояснив, що вказані відхилення від проекту забудови житлового будинку та літньої кухні з кімнатами є істотними порушеннями. Введення в експлуатацію та реєстрація права власності на вказане нерухоме майно можливе тільки після приведення у відповідність технічної документації та збудованих будівель. Рік забудови житлового будинку та літньої кухні з кімнатами ним не визначався і не може бути визначений, оскільки такий встановлюється тільки після здачі обєктів в експлуатацію. При визначенні вартості літньої кухні з кімнатами ним враховано 35% фізичного зносу, що визначався з урахуванням технічного стану конструктивних елементів, який на день проведення експертизи є задовільним.

В матеріалах справи наявні будівельний паспорт на індивідуальний житловий будинок, що розташований в м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, виданий 13.11.2012 року відділом містобудування та архітектури Іршавської РДА (том 1 а.с.27-42) та будівельний паспорт на літню кухню з кімнатами за цією ж адресою, виданий 04.12.2012 року відділом містобудування та архітектури Іршавської РДА ( том 1 а.с.43-58).

Згідно висновку експерта №239 від 21 серпня 2015 року, будівництво житлового будинку та літньої кухні з кімнатами проведено з відхиленням від проектів і такі порушення, на думку експерта ОСОБА_11, є істотними.

З пояснень відповідача ОСОБА_2 також вбачається, що літня кухня, яка була ним успадкована від бабки, знесена у 2001 році та на її місці до 2004 року збудовано нову (спірну) літню кухню з кімнатами загальною площею 144,4 кв.м., а успадкований житловий будинок знесений у 2004 році, на його місці у 2006 році збудовано новий (спірний) житловий будинок загальною площею 146,3 кв.м.

Проти даної обставини не заперечували позивачка та її представник.

Зі слів відповідача ОСОБА_2 вбачається, що вказане будівництво він здійснював без відповідного дозволу та будівельної документації. Наявну у матеріалах справи будівельну документацію на житловий будинок та літню кухню з кімнатами він виготовив тільки у 2012 році, коли намагався узаконити новозбудоване нерухоме майно. Висновки про можливість забудови земельної ділянки в м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, в яких зазначено про те, що на час обстеження земельна ділянка не забудована, не відповідає дійсності, оскільки на день виготовлення будівельних паспортів 2012 рік - як житловий будинок, так і літня кухня з кімнатами вже були збудовані, вся будівельна документація виготовлялася на вже збудовані будівлі, а висновок про можливість забудови земельної ділянки складали зі слів забудовника без виходу на місто (том 1 а.с.29,45).

Пояснення відповідача ОСОБА_2 щодо часу здійснення забудови та наявності/відсутності дозволів на його проведення підтверджуються також матеріалами інвентарної справи на домоволодіння №103 в м. Іршава по вул. Першотравнева, де в акті поточних змін зазначено про наявність самочинного будівництва (а.с.52 інвентарної справи №353/2, реєстрова книга №1047), листа КП «Іршавське БТІ» №233 від 05.12.2015 року (том 2 а.с.168), висновку експерта №239 від 21 серпня 2015 року, згідно якого вартість літньої кухні визначалася станом на 01.01.2003 року.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Протягом розгляду справи суд, на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України, неодноразово роз'яснював сторонам положення ЦПК України щодо доказування, належності та допустимості доказів, наслідків вчинення чи невчинення процесуальних дій, спрямованих на доказування позовів.

Однак, сторони та їх представники клопотань про призначення по справі додаткової або повторної судової будівельно-технічної експертизи не заявили, доказів того, що спірне нерухоме майно збудовано відповідно до затвердженого проекту та будівельних норм, суду не подали.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на обєкт нерухомості.

При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року N 55, передбачено, що не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є обєктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу).

Дані правові позиції містяться у висновках ВСУ №6-388цс15 від 18.11.2015 року, №6-135цс14 від 05.11.2014 року, №6-286цс15 від 30.09.2015 року, № 6-1328цс15 від 02.12.2015 року, N 6-130цс13 від 04.12. 2013 р.

Враховуючи наведене суд вважає, що житловий будинок загальною площею 146.3 кв.м. та літня кухня з кімнатами загальною площею 144.4 кв.м., що розташовані за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, є самочинним будівництвом, а тому вказані обєкти нерухомого майна не є обєктами права власності і не можуть бути предметом поділу.

За таких обставин, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна спільною власністю подружжя, його поділ та виділення у власність позивачу літньої кухні з кімнатами, а також зустрічна позовна вимога ОСОБА_2 про визнання за ним права особистої власності на спірне нерухоме майно, задоволенню не підлягають.

Оскільки не має підстав для визнання за позивачкою права власності на літню кухню з кімнатами, не підлягають задоволенню ні вимога про визнання за нею права власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування нерухомого майна, ні вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки різниці вартості нерухомого майна.

До завершення будівництва, у розумінні ст. 331 ЦК України, особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Однак, з вимогами про визнання права власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва, сторони до суду не зверталися.

Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у сумі 243,60 грн., що складають з судового збору, відповідно до кількості задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 328, 331, 376 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 69 СК України, ст.ст. 10, 15, 57-60, 88, 154 ч.6, 208, 209, 212-215, 218, 360-7 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю колишнього подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - транспортний засіб марки «Skoda», модель «Octavia 1.6», реєстраційний номер «АО 19-72 АА», 2004 року випуску, та транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter», реєстраційний номер «АО 58-09 ВС».

Виділити в особисту приватну власність ОСОБА_1 транспортний засіб марки «Skoda», модель «Octavia 1.6», реєстраційний номер «АО 19-72 АА», 2004 року випуску.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судових витрат.

Після набрання рішенням суду законної сили скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Іршавського районного суду від 18 березня 2015 року, в частині накладення арешту на:

- садибний житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м.Іршава, вул. Першотравнева, №103, і зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2,

- земельну ділянку, кадастровий номер :06:007:0006, загальною площею 0,10 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в м. Іршава, вул. Першотравнева, 103, і належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №649439 від 28.09.2012 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських