Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Матвєйшина О.Б.
Справа № 408/996/14-ц
Провадження № 22ц/782/304/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі :

головуючого: Матвєйшиної О.Б..

суддів: Соловей Р.С., Авалян Н.М.,

при секретарі: Коротенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 28 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2, в якому послався, що він з відповідачкою перебуває в шлюбі, який зареєстровано 17 листопада 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міського районного управління юстиції в Луганській області актовий запис № 308. Від шлюбу з відповідачкою дітей не мають. Також позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою у них не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного госпоарства, через відсутність взаєморозуміння між ними, що потягло за собою втрату почуття любові, поваги, підтримки між ними, а тому на протязі 2014 року подружні стосунки між ними погіршувалися, що привело до остаточного іх припинення. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше спільне життя та зберегання сім'ї, на примирення з відповідачем не погоджується. Тому позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 28 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Суд розірвав між сторонами шлюб, зареєстрований 17 листопада 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міського районного управління юстиції в Луганській області, актовий запис № 308 та стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 121грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі відповідачка з рішенням суду не згодна, вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення були порушені норми процесуального права: вона не отримувала жодного документа по розгляду справи, про виклик в судове засідання; вважає, що суд прийшов до поспішного висновку, що їх подальше життя у шлюбі є неможливим, не повно з'ясував обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення; не вжив заходів для примирення подружжя. Просить рішення скасувати, та в задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідача, осіб, яки прийняли участь у розгляді справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судова колегія вважає, що у даному випадку судом першої інстанції ці вимоги закону виконано у повному обсязі.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 17 листопада 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міського районного управління юстиції в Луганській області актовий запис № 308. Від шлюбу дітей не мають.

Задовольняючи позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що між подружжям шлюбні відносини припинено майже рік назад, тому що між ними втрачено взаєморозуміння та повага, позивач не бажає збереження сім'ї.

Враховуючи, що в суді першої інстанції було встановлено, що у позивача відсутня вільна згода на перебування у шлюбі, втрачене почуття любові до відповідачки, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову.

Постановлюючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції повно встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, у зв'язку із чим, дійшов обгрунтованого висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність правових підстав для його розірвання, враховуючи при цьому, що збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя позивача.

Не заслуговують на увагу дводи апелянта про те, що судом не вживалися заходи щодо примирення подружжя, оскільки, вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов'язком. Крім того, апеляційна скарга не містить в собі наполягання відповідачки на те, що іх сім'я ще може бути відновлена, що вона прагне цього, та наполягає на примиренні з позивачем.

Також не заслуговує на увагу, як на підставу для скасування рішення, посилання апелянта на те, що судом порушені вимоги статей ЦПК України, а саме: що вона не отримувала жодного документа по розгляду справи, про виклик в судове засідання, так як це не є самостійною підставою для скасування правильного рішення по справі, а згідно ч.3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, а у даному випадку цього не відбулося.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що з матеріалів справи вбачається, що відповідачці було відомо про дату, час та місце проведення судових засідань 15 та 28 квітня 2015 року, що підтверджується телефонограмою переданою через її матір (а.с. 46-47), також заявами самої відповідачки до Біловодського суду, переданими нею електронною кореспонденцією (а.с. 53, 54, 57), що спростовує її ствердження про те, що їй не було відомо про виклик до судових засідань.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.. 303, 307,308, 313,314,315 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 28 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без змін.

Ця ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді: