УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного нотаріуса Вугледарської державної нотаріальної контори Бурш Людмили Іванівни, третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вугледарі Донецької області, про визнання дій державного нотаріуса незаконними та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадкування,

за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вугледарі Донецької області на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила:

- визнати дії державного нотаріуса Вугледарської державної нотаріальної контори Бурш Л.І. протиправними та скасувати постанову державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину № 396/02-31 від 23 вересня 2013 року;

- зобов'язати державного нотаріуса Вугледарської державної нотаріальної контори Бурш Л.І. видати їй свідоцтво про право на спадкування суми відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я ОСОБА_6 у розмірі 18 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що судовим рішенням від 12 жовтня 2012 року визнано неправомірною відмову Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вугледарі Донецької області (далі - Фонд ССНВВПЗ України у м. Вугледарі Донецької області) у сплаті страхової виплати за моральну шкоду, завдану її чоловіку - ОСОБА_6, та стягнуто з Фонду ССНВВПЗ України у м. Вугледарі Донецької області на його користь 18 000 грн.

Позивачка зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, кошти, стягнуті на його користь рішенням суду від 12 жовтня 2012 року він за життя не отримав, тому вона звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкування вказаних страхових виплат у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я ОСОБА_6, отримавши 23 вересня 2013 року від державного нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальних дій, позовні вимоги просила задовольнити.

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 30 червня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії державного нотаріуса Вугледарської державної нотаріальної контори Бурш Л.І.

Скасовано постанову державного нотаріуса Вугледарської державної нотаріальної контори Бурш Л.І. № 396/02-31 від 23 вересня 2013 року про відмову ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зобов'язано державного нотаріуса Вугледарської державної нотаріальної контори Бурш Л.І. видати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадкування суми відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я ОСОБА_7, у розмірі 18 000 грн.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВВПЗ України у м. Вугледарі Донецької області відхилено, рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 30 червня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВВПЗ України у м. Вугледарі Донецької області, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ч. 3 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, дійшли обґрунтованого висновку про те, що факт ненабрання судовим рішенням від 12 жовтня 2012 року законної сили не може бути підставою для відмови у спадкуванні позивачкою присуджених за життя ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року) сум відшкодування моральної шкоди; при цьому судами правильно зазначено, що на момент звернення ОСОБА_4 до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, рішення суду про відшкодування її чоловіку завданої моральної шкоди набрало законної сили (04 грудня 2012 року), а відтак у державного нотаріуса не було підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вугледарі Донецької області відхилити.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

М.Є.Червинська