Справа № 352/2088/15-ц
Провадження № 2/352/1157/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

Позивачка подала позов до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що спірне будинковолодіння належить до колгоспного двору. На момент набрання чинності Закону України «Про власність» (станом на 15.04.1991 р.) у дворі проживали вона та відповідач, які не брали ніякої участі в діяльності колгоспного двору і не претендували на частку в ньому. Фактично в колгоспному дворі проживали і були його членами тільки її батьки ОСОБА_3 і ОСОБА_4, тому останні стали співвласниками спірного будинковолодіння у рівних частках, тобто по 1/2 частці. 11.02.1994р. ОСОБА_3 в її користь склав заповіт. відповідно до якого останній заповів їй все належне йому майно. Після смерті 23.10.1996р. ОСОБА_3, належну останньому 1/2 частку спірного майна, відповідно до вимог ст.ст.534, 549 ЦК УРСР, вона прийняла в порядку спадкування за заповітом. Іншу частину спірного будинковолодіння, відповідно до вимог ст.ст.529, 549 ЦК УРСР, прийняла в порядку спадкування за законом після померлої 06.07.2000 р. матері, ОСОБА_4 Проте, в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво про право на спадщину на належні покійним частки у будинковолодінні, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно, що видавалися на імя ОСОБА_3 - втрачено.

Позивачка в судове засідання не з»явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що предметом спору по справі є право власності на будинковолодіння №4 по вул. Леніна (в даний час вул. Грушевського) в с. Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області. Вказане будинковолодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 1990-1991 р.р. у господарстві проживали позивач та відповідач, які не були членами колгоспного двору і не брали участі в його діяльності та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Останні два члени двору,б атьки позивачки, отримали право власності на майно колишнього колгоспного двору. Оскільки, на день введення в дію Закону України Про власність (15 квітня 1991 р.) проживали однією сімєю в даному колгоспному дворі, тому вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/2 частці, однак, на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів №233 від 19.12.1989 року, виконавчим комітетом Сілецької сільської ради 18.01.1990 р. свідоцтво про право власності на спірне будинковолодіння видане на імя ОСОБА_3

11.02.1994р. ОСОБА_3 в користь позивачки склав заповіт, відповідно до якого останній заповів ОСОБА_1 все належне йому майно.

Згідно довідки Сілецької сільської ради №225 від 27.08.2015р. вбачається, що посвідчений 11.02.1994р. в користь позивачки заповіт не змінювався і не відмінявся.

Після смерті 23.10.1996р. ОСОБА_3 належні останньому ? частку в будинковолодінні, відповідно до вимог ст.ст. 534, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та ст.ст.1235, 1268 ЦК України, прийняла позивачка шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном у звязку тим, що остання на час відкриття спадщини і по даний час проживає в спадковому будинковолодінні.

Після смерті 06.07.2000 р. матері, ОСОБА_4 належну їй ? частку в спірному будинковолодіння також успадкувала позивач - спадкоємець за законом першої черги оскільки остання, відповідно вимог ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та ст.ст.1261, 1268 ЦК України, прийняла спадщину шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном у звязку тим, що остання на час відкриття спадщини і по даний час проживає в спадковому будинковолодінні та стверджується довідкою Сілецької сільської ради №225 від 27.08.2015р.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на спірне будинковолодіння, загальна вартість якого на даний час складає 308233 грн., з підстав належності 1/2 частки - в порядку спадкування за заповітом після померлого 23.10.1996 р. ОСОБА_3 та 1/2 частки у порядку спадкування за законом після померлої 06.07.2000 р. ОСОБА_4

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 121, 123, 529, 534, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 386, 392, 1222, 1223, 1235, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння у с. Сілець по вул. Грушевського №4 Тисменицького району Івано-Франківської області з підстав належності 1/2 частки - в порядку спадкування за заповітом після померлого 23 жовтня 1996 року ОСОБА_3 та 1/2 частки - в порядку спадкування за законом після померлої 06 липня 2000 року ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Р.Р.Струтинський