Справа № 202/7912/14-ц
Провадження № 2/0202/405/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Чумак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_3 про визнання право власності та зобовязання сплатити компенсацію, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася представник ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, треті особи: служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно.

В обґрунтування поданої заяви, яка в подальшому була уточнена, представник позивача зазначив, що 25.09.2012 року помер ОСОБА_5. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2013 року встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з померлим ОСОБА_5 з листопада 2004 року по 25.09.2012 року. ОСОБА_5 заповіт не склав. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після ОСОБА_5 є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 син померлого. Зазначає, що у лютому 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 придбали за спільні кошти автомобіль марки MAZDA, модель 626, вартість якого на теперішній час складає 58 620,6 грн. Посилаючись на ст.ст. 60, 70, 74 СК України, ст.ст. 356, 358, 364 ЦК України, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль MAZDA модель 626, тип-загальний легковий універсал-B, ідентифікаційний номер JMZGE14F201122838, колір сірий, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер AE0029CM та зобовязати ОСОБА_1 сплатити на користь ОСОБА_4 недоплачену компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля в розмірі 2 710,30 грн.

В судове засідання зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надавав заяву, в якій просив суд ухвалити рішення за його відсутності, зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Разом із цим, ОСОБА_6 зазначено, що нею отримана компенсація вартості 1/2 частки автомобіля в розмірі 26 600 грн.

ОСОБА_3 в судові засідання не зявлялася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд ухвалити рішення за її відсутності, зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради в судові засідання не зявлявся, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд ухвалити рішення за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 26 вересня 2012 року, ОСОБА_5 помер 25 вересня 2012 року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2013 року встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_5 з листопада 2004 року по день його смерті 25.09.2012 року.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля MAZDA модель 626, тип-загальний легковий універсал-B, ідентифікаційний номер JMZGE14F201122838, колір сірий, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер AE0029CM, зазначений ОСОБА_5. Реєстрація транспортного засобу була проведена 14.02.2012 року.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ним обставини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали спадкової справи № 946/2012, яка відкрилась після смерті 25.09.2012 року ОСОБА_5 не містять відомостей про відмову нотаріуса спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Разом з тим, позивачем не доведені підстави неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_5

При зверненні до суду позивач залишив поза увагою, що метою цивільного судочинства в розумінні ст. 1 ЦПК України є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а отже з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, вимоги позивача є передчасні та безпідставні у задоволенні яких слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 14, 30, 38, 40 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_3 про визнання право власності та зобовязання сплатити компенсацію відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: Г.В. Бєсєда