1Справа № 335/8693/15-ц 2/335/2133/2015
30 листопада 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Марусій І.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в обґрунтування позову вказавши наступне.
02.11.2013 року між сторонами було укладено договір позики на суму 70 000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 28.08.2015 року становить 1 492 190 гривень, відповідно до умов якого відповідач зобовязався повернути грошові кошти позивачу у строк до 01.07.2014 року. На підтвердження зазначеного договору відповідач надав позивачу розписку про отримання вказаної суми грошових коштів.
На теперішній час Відповідач не повернув Позивачу суму коштів за договором позики.
У звязку з неповерненням позичальником суми боргу, позивач звернувся до суду та просить стягнути у судовому порядку з Відповідача суму заборгованості за договором позики у розмірі 1 492 190 гривень, суми інфляційного збільшення боргу у розмірі 834 275,21 гривень, та трьох відсотків річних у розмірі 52 001, 80 гривень та стягнути судові витрати.
В судове засідання представник Позивача не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання повторно не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і місце слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, про що свідчить поштовий конверт, повернутий на адресу суду з відміткою: «За закінченням терміну зберігання», заперечень до позовної заяви суду не надав, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 02.11.2013 року між сторонами було укладено договір позики на суму 70 000 доларів США, відповідно до умов якого відповідач зобовязався повернути грошові кошти позивачу у строк до 01.07.2014 року. На підтвердження зазначеного договору відповідач надав позивачу розписку про отримання вказаної суми грошових коштів.
На теперішній час Відповідач не повернув Позивачу суму коштів за договором позики.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідачем було порушено умови Договору щодо повернення коштів у встановлений договором термін, у звязку з чим, сума заборгованості за Договором, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 1 492 190 гривень.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми інфляційного збільшення боргу та відсотків, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості з урахуванням індексу інфляції та відсотків за договором позики, що розраховується за період з 01.07.2014 року по 28.08.2015 року та дорівнює 424 дні прострочення повернення суми боргу за договором, сума інфляційного збільшення суми боргу становить 815 663,48 гривень та три відсотки річних становлять 52 001,80 гривень.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики у розмірі 1 492 190 гривень, суми інфляційного збільшення боргу у розмірі 815 663,48 гривень, та три відсотки річних у розмірі 52 001, 80 гривень, що разом складає 2 359 855, 28 гривень.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 654 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 74, 197, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, 86, кв. 12, суму заборгованості за договором позики від 02.11.2013 року у розмірі 1 492 190 гривень, суми інфляційного збільшення боргу у розмірі 815 663,48 гривень, та три відсотки річних у розмірі 52 001, 80 гривень, що разом складає 2 359 855, 28 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 гривні, а всього стягнути 2 363 509 (два мільйони триста шістдесят три тисячі пятсот девять) гривень 28 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Калюжна