Справа № 521/9999/15-ц
Провадження № 2/521/4402/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2015 р.Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що 29.12.2006р.. відповідач взяв у неї в борг грошові кошти у розмірі 75000 дол.США на строк до 12.08.2014р.. На підтвердження виконання зазначеного зобовязання було складено та підписано розписку. На теперішній час відповідач ухиляється від повернення боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання. Борг відповідача за курсом НБУ гривні до долару США на 22.06.2015р. складає 1 597 500грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 1 597 500грн. та судові витрати в сумі 3654грн..

В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги та з урахуванням того, що відповідач повернув їй 2000 дол.США, просила стягнути з останнього 1 460 000грн. та судові витрати в сумі 3654грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та пояснювали, що 40 000дол.США, які позивачка позичила відповідачу, це кошти, отримані від продажу власної квартири позивачки №130 по вул..Балківській, 24 в м.Одесі. Інша сума боргу а саме 35000 дол.США була позичена позивачкою у ОСОБА_3 та повернута нею 25.11.2007р., що підтверджується розпискою. Всі кошти, які позичила позивачка відповідачу, повинні були підти на бізнес відповідача. Також позивачка зазначала, що для купівлі квартири АДРЕСА_1 вона змушена була взяти кредит в АКІБ « УкрСиббанк» в сумі 256 760 швейцарських франків та передати вказану квартиру в іпотеку банку і на даний час в суді є позов ПАТ «Дельта Банк» до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, відповідач в своїх запереченнях зазначав, що винен позивачці 28800 дол.США, а розписка дійсно була написана ним на прохання позивачки в 2013 році у зв»язку з пред»явленням до неї позову ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки для полегшення їй переговорів з представниками банку. В судовому засіданні відповідач визнав, що має борг перед позивачкою в сумі 58 000 дол.США.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні 01.12.2006р. позивачка та відповідач зареєстрували шлюб, від якого 21.01.2009р. народився син ОСОБА_4.

10 грудня 2006 року позивачка позичила у ОСОБА_3 35 000 дол.США на строк до 10.12.2007р., що підтверджується розпискою, копія якої є в матеріалах справи та свідченнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 Також на копії цієї розписки є припис про те, що 25.11.2007р. ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 всю суму боргу в розмірі 35 000 дол.США.

29.12.2006р. позивачка продала за 40000 дол.США належну їй квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29.12.2006р., посвідченого приватним нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером У-290.

Згідно розписки від 29.12.2006р.. відповідач взяв у позивачки в борг грошові кошти у розмірі 75000 дол.США та зобов»язався повернути їх в строк до 12.08.2014р.

Відповідач не заперечував, що він дійсно добровільно написав зазначену розписку, до правоохоронних органів та до суду з приводу примусового написання зазначеної розписки він не звертався. Крім того, посилання відповідача на той факт, що вона написана не в 2006 році а в 2013 році не підтверджено належними доказами.

Також суд зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що сума боргу становить не 75 000 дол.США, а 58 000 дол.США.. Відповідач в судовому засіданні давав різні показання, а саме в своїх запереченнях вказував, що сума боргу становить 28800 дол.США, потім зазначав, що борг становить 70 000 дол.США, а в подальшому заявляв, що винен позивачці 58 000 дол.США.

У відповідності до ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні доведений факт позики грошей позивачкою ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 в сумі 73 000 дол.США, що еквівалентно 1 460 000грн.

Матеріали справи не містять належних доказів того, що відповідач позичив у позивачки меншу суму коштів, а той факт, що він погасив кредит за квартиру в сумі 47 000 дол.США не стосується предмету спору.

За таких підстав суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 1 460 000грн.

Згідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачкою про подачі позову сплачено судовий збір в сумі 3654грн., що підтверджується квитанцію, яка є в матеріалах справи.

Таким чином з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 3654грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 610, 627, 530, 1046, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) суму боргу у розмірі 1 460 000грн. (один мільйон чотириста шістдесят тисяч) грн. та судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п»ятдеся чотири)грн..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк зі дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН