Справа № 404/5710/14-ц
Номер провадження 4-с/404/44/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галаган О.В.,

при секретарі - Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції при здійсненні виконавчого провадження, учасники виконавчого провадження: ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вище вказаною скаргою, відповідно до якої після уточнення скарги остаточно просила:

- визнати протиправною бездіяльність начальника ОСОБА_3 Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4, що виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 серпня 2005 року;

- визнати протиправною бездіяльність начальника ОСОБА_3 Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4, що виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність начальника ОСОБА_3 Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 стосовно здійснення перерахунку заборгованості ОСОБА_5 по аліментам на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину з 07.08.2009 року по теперішній час;

- зобовязати начальника ОСОБА_3 Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_2 по аліментам на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 з з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину з 07.08.2009 року по теперішній час;

- зобовязати начальника ОСОБА_3 Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 стягнути та перерахувати на користь ОСОБА_1 заборгованість ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2005 року;

- зобовязати начальника ОСОБА_3 Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 стягнути та перерахувати на користь ОСОБА_1 заборгованість;

- зобовязати начальника ОСОБА_3 Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму індексації аліментів у розмірі 19 933 грн. Просили поновити строк на звернення до суду з скаргою.

На обґрунтування скарги зазначено, що на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2005 року № 2-3052 вирішено стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн щомісячно, починаючи з травня 2005 року по 07 серпня 2015 року.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.10.2014 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 до розміру ? частини всіх видів заробітку / доходів/, але не менше 30 %прожиткового мінімуму для дитини відповідног віку, всіх видів заробітку з 10.10.2014 року по 07.08.2015 року.

При цьому з серпня 2014 року позивач так жодного разу і не отримала аліменти ні в розмірі 200 грн, ні в збільшеному розмірі.

Відповідно до постанови Другого Малиновського відділу державної виконавчої сліжби Одеського Міського управління юстиції заборгованості по аліментах станом на 01.07.2014 року не має.

У звязку з перебуванням боржника на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФУ в Одеській області виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа закінчено з 18.08.2014 року. Виконавчий лист направлений для подальшого виконання до першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції для проведення утримань аліментів із пенсії боржника. Заборгованість по аліментам станом на 01.08.2014 року склала 200,00 грн.

Проте, за власними підрахунками скаржника у боржника на теперішній час є заборгованість по аліментах за період з серпня 2014 року по червень 2015 року в розмірі 10000 грн.

В звязку з бездіяльністю державного виконавця скаржник близько року не отримувала аліменти. Також, зазначила, що в телефонному режимі з нею відмовляються спілкуватися, зазначаючи, що не знають на якому етапі перебуває виконавче провадження, ігнорують дзвінки та звернення.

Крім того, у своїй відповіді Начальник першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ зазначає, що скаржник зобовязана надати заяву про перерахунок грошових коштів на її рахунковий рахунок.

Проте, оскільки стягнення аліментів відбувається з 2005 року нею було надано всі необхідні заяви та всю інформацію про неї та стягнення.

В березні 2015 року було надіслано відповідну заяву із необхідними реквізитами та розрахунковим рахунком, на який необхідно перерахувати кошти.

Також, в телефонному режимі їй повідомили, що не збираються здійснювати перерахунок аліментів з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину з 07.08.2009 року по теперішній час, оскільки дане питання відноситься до компетенції виключно суду.

Вважає, що такі дії, а точніше бездіяльність начальника першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ суперечать чинному законодавству, а тому суд має зобовязати державного виконавця стягнути на її користь заборгованість по аліментам та здійснити перерахунок заборгованості по аліментам враховуючи, що виконання рішення суду здійснювалися не повно та всупереч вимогам законодавства, адже мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в ній.

Начальник Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, надав повідомлення про розгляд справи без представника відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Крім того зазначив, що 05.09.2014 року на адресу відділу надійшов виконавчий лист 2-3052/05 від 17.08.2005 року виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда, щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно на утримання їхньої дитини. 13.10.2015 року державним виконавцем відділу винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «про виконавче провадження». Аліменти утримані по 01.10.2015 року в повному обсязі, заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги та відповідно до письмових заперечень просив відмовити в задоволенні скарги скаржника, оскільки скарга на дії державного виконавця подана до суду 15.07.2015 року, а саме за 20 днів до досягнення їхньою донькою ОСОБА_6 повноліття, тобто закінчення строку на стягнення аліментів. Крім того, на виконання рішення суду добровільно сплачував аліменти, поштовими переказами на банківську картку ОСОБА_1

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши доводи сторін у справі в судовому засідання та доводи викладені в скарзі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 05.09.2014 року державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-3052/05 від 17.08.2005 року виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 200 грн. щомісячно (а.с. 33-34, 36).

Згідно розрахунку скаржника боржником не доплачено 19933 грн. аліментів (а.с. 38-40).

11.02.2015 року скаржнику листом ВДВС повідомлено про те, що згідно Сімейного кодексу України, а саме п. 2, 3 ст. 184 визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, чітко вказано, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, а також якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Додатково розяснено, що питання розміру аліментів відноситься до компетенції виключно суду. На підставі п. 1, 2 ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження»: грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. за письмовою заявою стягувача фізичної особи чи його представника стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку, або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум (а.с. 9).

14.02.2015 року за вих. № В-14/2015/3585 ОСОБА_1 ОСОБА_3 Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції повідомлено, що вході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФУ в Одеській області, у звязку з чим виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3052/05 від 17.08.2005 року виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда закінчено 18.08.2014 року, згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчий лист направлено для подальшого виконання до першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ для проведення утримань аліментів із пенсії боржника. Заборгованість по аліментам станом на 01.08.2014 року складає 200 грн. Стосовно суми аліментів в розмірі 200 грн. щомісячно, встановленої за вимогою скаржника рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда 17.08.2005 року, додатково розяснено, що питання зміни розміру аліментів відноситься до компетенції виключно суду (а.с. 10).

Відповідно до повідомлення Начальник Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції від 16.12.2015 року, 13.10.2015 року державним виконавцем відділу винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «про виконавче провадження». Аліменти утримані по 01.10.2015 року в повному обсязі, заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Виходячи з загальних положень законодавства, що регламентує виконання судових рішень, державний виконавець - посадова особа, уповноважена здійснювати примусове виконання судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб), в порядку та у спосіб, визначений законодавством та в межах наданих повноважень.

З метою забезпечення примусового виконання рішень законодавчо визначені права та обов'язки як державного виконавця, так і інших учасників виконавчого провадження.

Так, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, для чого здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення у спосіб та у порядку, встановленому виконавчим документом та цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід; роз'яснює сторонам їх права та обов'язки.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 та ч.3 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суть скарги зводиться до того, що стягувач не згодна з розміром аліментів, що стягувались з боржника. Дитина на яку стягувались аліменти досягла повноліття, тому державний виконавець правомірно закінчив виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання виконавчого листа за № 2-3052/05 від 17.08.2005 року виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда.

Кім того, суд відмовляє в задоволенні вимоги про проведення перерахунку розміру нарахованого боргу по сплаті аліментів, оскільки дана вимога повинна розглядається в порядку позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Таким чином, законом визначене право заінтересованої особи, тобто як боржника так і стягувача, в разі незгоди з розміром нарахованих аліментів, звернутися до суду для визначення розміру заборгованості, однак такого права для державного виконавця Законом не передбачено.

В звязку з цим, скарга ОСОБА_1 в частині зобовязати начальника Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 провести перерахунок заборгованості задоволенню не підлягає, оскільки дане питання повинне вирішуватися судом в позовному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 1 ст. 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що слід поновити ОСОБА_1строк для подання скарги, оскільки про дії державного виконавця та винесену постанову довідались лише з повідомлення від 14.02.2015 року.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 60, 72, 209, 383-385, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1строк для подання скарги.

В задоволені скарги ОСОБА_1 на дії начальника Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 при здійсненні виконавчого провадження, учасники виконавчого провадження: ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Кіровоградської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Галаган