Справа № 645/30/15-ц
Провадження № 2-др/645/15/15
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2015 року

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі Тереховської І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.04.2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння був задоволений та витребувано у ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, автомобіль ГАЗ-31105, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16.09.2015 року зазначене заочне рішення суду було залишено без змін.

Між тим, позивач ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій вказав, що він є власником автомобіля ГАЗ-31105, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 20.03.2014 року.

Згідно ст. 387 ЦК України він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В позові він помилково не вказав про те, що після витребування автомобіля, просить його передати йому належному власнику. Це і стало причиною відмови державної виконавчої служби виконати дане рішення, у зв»язку із чим він змушений звернутись до суду з даною заявою. Просив постановити додаткове рішення суду, яким змінити резолютивну частину рішення суду від 09.04.2015 року в редакції: "витребувати у ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, автомобіль ГАЗ-31105, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та передати автомобіль належному власнику ОСОБА_1 позивачу по справі, що мешкає за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Вільшани, провулок Український, № 19".

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свою заяву, надавши пояснення аналогічні викладеним в заяві, просив заяву задовольнити, при цьому зазначив, що в матеріалах справи є розписка ОСОБА_2, згідно якої спріний автомобіль знаходиться у неї.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, зазначивши, що спірного автомобіля в неї на даний час немає, вона придбала спірний автомобіль у ОСОБА_3 за довіреністю. В подальшому спірний автомобіль був викрадений.

Суд, з»ясувавши позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 220 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами норм цивільного процесуального законодавства при ухваленні рішення суду, були судам дані такі роз'яснення: додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК України, може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення.

В судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги позивача були зазначені як - витребувати у ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, автомобіль ГАЗ-31105, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, який вона отримала від ОСОБА_4 по фіктивній довіреності в порядку передоручення. Вимог щодо передачі автомобіля належному власнику ОСОБА_1 не пред»являв. Позов позивача було задоволено в повному обсязі та було у відповідача витребувано зазначений автомобіль, тобто були вирішені усі позовні вимоги та усі питання, пов'язані із розглядом спору.

Додаткове рішення може бути ухвалене лише тим складом суду, що ухвалив рішення в даній справі, за наявності однієї або кількох підстав, що наведені нижче:1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу. 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення не може бути ухвалене на підставі додатково поданих доказів про розмір та склад судових витрат.

Згідно ст. 373 ЦПК України - за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Оскільки позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, а у позивача, як він зазначив в заяві, виникли труднощі в порядку виконання рішення суду, яке набрало законної сили, підстав передбачених ст. 220 ЦПК України для постановлення додаткового рішення не має, крім того, рішення суду було постановлено іншим складом суду, то у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.220, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається у письмовій формі протягом п»яти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п»яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: І.В. Ульяніч