РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Єрьоменко Я.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , третя особа Друга Дніпропетровська держнотконтора про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування на 7/12 частин домоволодіння , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 15 грудня 20143 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , третя особа Друга Дніпропетровська держнотконтора про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування на 7/12 частин домоволодіння.

В обґрунтування уточнених позовних вимог посилалася на те, що домоволодіння , розташоване за адресою АДРЕСА_1 було побудовано її батьками , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час зареєстрованого шлюбу, що підтверджується договором побудови від 04.10.1961 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 31 померла її матір , ОСОБА_6, яка 05 серпня 1966 року зробила заповіт, згідно якого вона належну їй частину спірного житлового будинку заповідала їй. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько, ОСОБА_5 Відповідачка ОСОБА_3 являється дружиною покійного ОСОБА_5 , а відповідачка ОСОБА_2 дочкою від 2 шлюбу спадкодавця. За життя ОСОБА_5 в 1997 році зробив заповіт, згідно якого він заповідав все належне йому майно своїй дочці від другого шлюбу ОСОБА_2

Позивачка являється спадкоємцем, яка прийняла спадщину у вигляді обов»язкової долі , так як місце її проживання було зареєстровано разом із місцем проживання спадкодавця в спірному домоволодінні з 31.03.1981 року, крім того вона звернулася до Другої Дніпропетровської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Таким чином , позивачка має право на спадкування після смерті матері та батька у розмірі ? +1/12= 7/12 частин спірного домоволодіння.

28.08.2014 року позивачка звернулася до Другої Держнотконтори із заявою про видачу на її ім.»я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке лишилося після смерті матері, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв»язку з відсутністю у нею правоустановчих документів на ім.»я ОСОБА_6

Позивач просила суд встановити факт прийняття спадщини нею після смерті матері, ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_1, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на обов»язкову частку у спадщині після смерті батька, ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року на 1/12 частину домоволодіння по АДРЕСА_1.

Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з»явилися. Сповіщалися належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

До суду надійшло повідомлення Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням розглядати справу без участі їх представника відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст.. 22 КпШС України в редакції 1963 року , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1955 року, який було зареєстровано Ленінським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська , актовий запис № 515.(а.с. 10).

За свого життя ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений 05.08.1966 року державним нотаріусом Другої держнотконтори за реєстром № 1-2564 , в якому заповідала все своє майно дочці, ОСОБА_7 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину домоволодіння по АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську.

Постановою Другої Дніпропетровської держнтоконтори від 21.08.2014 року ОСОБА_1 відмовлено в видачі на її ім»я свідоцтва про спадщину за заповітом на частину домоволодіння з у зв»язку з відсутністю право установчих документів на ім» я спадкодавця. ( .а.с 12).

На підставі ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

У відповідності зі ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з відповіддю КП ДБТІ від 18.08.2014 року № 9049 домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому належить ОСОБА_5 (а.с. 13).

У відповідності з технічним паспортом, станом на 06 липня 2015 , домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську складається з: житлового будинку літ. А-1,1-1, житлова кімната, площею 6,8 кв.м., 1-2, житлова кімната , площею 11.5 кв.м. , 1-3 коридор, площею 9.4 кв.м. веранда, площею 6.6 кв.м., коридор, площею 6.2 кв.м. 1-6 житлова кімната, площею 19.1 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., загальною площею 59.6 кв.м., літньої кухні Б, вхід в погріб В, сараїв Г.Е. вбиральні Д, замощення 1, № 1-2 огорожі, № 3 - водоколонка.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер. (а.с.31). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську.

За свого життя ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений 22.03.1997 року державним нотаріусом Другої держнотконтори за реєстром № 3-1385 , в якому заповідав все своє майно дочці, ОСОБА_2 (а.с. 38).

Постановою Другої Дніпропетровської держнтоконтори від 12.12.2014 року ОСОБА_1 відмовлено в видачі на її ім»я свідоцтва про спадщину за законом на частину домоволодіння з у зв»язку з неможливістю визначення складу с спадкового майна.. ( .а.с 45).

Згідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Частиною ч ст.. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на час відкриття спадщини і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності з вимогами ст.. 1223 ч. 1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На підставі ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїм спадкоємцем одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до вимог ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив , та батьки.

Згідно ч.2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або їх частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_5 і відповідно до вимог ст.. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

На час смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 є непрацездатною, їй виповнилося 58 років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні , неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова(вдівець) та непрацездатні батьки спадкують , незалежно від змісту заповіту , половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом ( обов'язкова частка).

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину , якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на спадкування після смерті матері ОСОБА_6 та після смерті батька, ОСОБА_5 у розмірі 1 /2 + 1 /12= 7/12.частин спадкового домоволодіння.

Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. законні, обґрунтовані та повністю доведені, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 529, 531, 548-549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, ст.. 1218,1222, 1261,1269,1270, 1241 ЦК України, ст. ст. 10-11, 59-60, 79, 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті матері, ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку літ. А-1,1-1, житлова кімната, площею 6,8 кв.м., 1-2, житлова кімната , площею 11.5 кв.м. , 1-3 коридор, площею 9.4 кв.м. веранда, площею 6.6 кв.м., коридор, площею 6.2 кв.м. 1-6 житлова кімната, площею 19.1 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., загальною площею 59.6 кв.м., літньої кухні Б, вхід в погріб В, сараїв Г.Е. вбиральні Д, замощення 1, № 1-2 огорожі, № 3 - водоколонка в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частину домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку літ. А-1,1-1, житлова кімната, площею 6,8 кв.м., 1-2, житлова кімната , площею 11.5 кв.м. , 1-3 коридор, площею 9.4 кв.м. веранда, площею 6.6 кв.м., коридор, площею 6.2 кв.м. 1-6 житлова кімната, площею 19.1 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., загальною площею 59.6 кв.м., літньої кухні Б, вхід в погріб В, сараїв Г.Е. вбиральні Д, замощення 1, № 1-2 огорожі, № 3 - водоколонка в порядку спадкування за законом на обов»язкову частку після смерті батька, ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.