АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6780/15 Справа № 199/3946/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Єлізаренко І.А.

суддів Гайдук В.І., Калиновського А.Б.

за участі секретаря Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу арбітражного керуючого, розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2015 року у справі за позовом арбітражного керуючого, розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року арбітражний керуючий, розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року позовну заяву арбітражного керуючого, розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора ОСОБА_2 було повернуто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права,

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 27 травня 2015 року арбітражний керуючий, розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння (а.с.1, 2).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року позовну заяву арбітражного керуючого, розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора ОСОБА_2 було повернуто, з підстав передбаченою п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України (а.с.29).

Стаття 38 ЦПК України надає право сторонам та іншим особам брати участь у цивільній справі особисто або через своїх представників.

За змістом ч. 3 ст. 38 ЦПК України юридичних осіб представляють у цивільному процесі їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Процесуальний представник діє у цивільному процесі від імені і в інтересах іншої особи в межах наданих нею повноважень.

Набуття правосубєктності процесуального представника і здійснення його процесуальних функцій можливе за наявності відповідних повноважень, підтверджених визначеними цивільно-процесуальним законодавством та належно оформленими документами (ст.ст. 42, 44 ЦПК України).

Повноваження представника юридичної особи підтверджуються її довіреністю, яка видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, посвідченою печаткою юридичної особи (ч.ч. 1,3 ст. 42 ЦПК України).

Виходячи зі змісту ст.ст. 3, 8, 38,42, 44, ч. 7 ст. 119, п.3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, при зверненні юридичної особи до суду суд зобовязаний належним чином перевірити повноваження особи, яка діє від імені юридичної особи, відповідність виданої представнику юридичної особи довіреності вимогам закону, зокрема, наявність у посадової особи, яка підписала довіреність, передбачених законом, статутом або положенням юридичної особи, повноважень на це.

Враховуючи вищевикладене, на суд покладено обовязок перевіряти наявність у посадової особи, яка підписала позовну заяву, передбачених законом, статутом або положенням юридичної особи, повноважень на це.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Господарського суду Харківської області від 26 квітня 2009 року ФОП ОСОБА_5 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_6 (а.с.4-10, 36-42).

Ухвалою Господарського суд від 19 вересня 2012 року арбітражного керуючого ОСОБА_7 звільнено від виконання обовязків ліквідатора ФОП ОСОБА_5, та ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_8В

Ухвалою Господарського суд Харківської області від 24 березня 2014 року арбітражного керуючого ОСОБА_8В звільнено від виконання обовязків ліквідатора ФОП ОСОБА_5, та ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 (а.с.43, 44).

У травні 2015 року арбітражний керуючий, розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння (а.с.1, 2).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів)), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом; скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі; виконання зобовязань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у звязку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Відповідно до абз. 16 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому Законом порядку.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження, як: реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Тобто, ліквідатор банкрута, арбітражний керуючий ОСОБА_2 при здійсненні ліквідаційної процедури є повноважною особою кредиторів, діє в їхніх інтересах та забезпечує задоволення вимог кредиторів, на що суд належної уваги не звернув і безпідставно повернув позовну заяву з підстав, передбачених п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду від 02 червня 2015 року скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого, розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий судя

Судді