Справа № 755/8838/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Сазоновій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість по оплаті за фактично надані житлово-комунальні послуги у розмірі 9 102 гривні 62 копійки та судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є наймачами квартири АДРЕСА_1. Квартира є двокімнатною, не приватизована, ізольована, житловою площа 29,1 кв.м. Заборгованість відповідачів за фактично надані житлово-комунальні за період з 01 січня 1998 року по 01 жовтня 2013 року складає 9 102 гривні 62 копійки. Відповідачі мали можливість заключити договір про реструктуризацію заборгованості по платі за житлово-комунальні послуги з позивачем, але цією можливістю не скористалися.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Зазначила, що їй не відомо як зараховується переплата за комунальні послуги при здійсненні розрахунку заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості, така переплата відрахована від загальної суми боргу. Також вважала, що незважаючи на те, що на момент виникнення заборгованості відповідач ОСОБА_4 був неповнолітній, останній зобов`язаний на рівні з іншими відповідачами нести солідарну відповідальність по сплаті заборгованості за весь період її виникнення.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з ордеру на житлове приміщення № 56098, серії Б від 18 грудня 1989 року, ОСОБА_2 та членам її сім'ї з п'ятьох осіб було надано право на заняття житлового приміщення площею 29,1 кв.м., що складається з двох кімнат за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно довідки форми 3, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 409, від 05 серпня 2014 року № 2, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 01 лютого 1990 року; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - з ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - з ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 01 лютого 1990 року; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 - з 26 жовтня 2010 року. Квартира знаходиться на балансі ЖРЕО № 409 (а.с.7).

Згідно ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Квартирна плата та палата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, що проживають разом, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Зі змісту п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до довідки № 416 від 10 жовтня 2013 року, виданої ЖРЕО № 409 та наданого позивачем розрахунку заборгованості по комунальним послугам та квартплаті, заборгованість по житлово-комунальним послугам за адресою: АДРЕСА_1, станом на 01 серпня 2013 року складає 9102,62 гривень, а саме за комунальні послуги 7253,25 гривень, по квартплаті - 1849,37 гривень (а.с.11-17).

Загальний строк позовної давності, встановлений статтею 71 Цивільного кодексу України у редакції Закону України від 11 липня 1995 року «Про внесення змін до статті 71 Цивільного кодексу України», застосовується з 27 липня 1995 року за позовами усіх осіб, право яких порушено, тобто як фізичних осіб, так і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 75 Цивільного кодексу Української РСР, позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. (ч.1 ст.80 Цивільного кодексу Української РСР )

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Як передбачено у п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) зазначається, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплинув до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 540 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Статтею 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема неподільності предмета зобов'язання.

З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне застосувати в межах даного спору строк позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з січня 1998 року до 01 січня 2004 року, у зв'язку зі сплином загального строку позовної давності, як це передбачено ст.71 Цивільного кодексу України (в редакції від 18 липня 1963 року), з урахуванням положень п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року), у зв'язку з чим позовні вимоги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва по стягненню з відповідачів заборгованості по сплаті за комунальні послуги за період з січня 1998 року по січень 2004 року пред'явлено поза межами загальних строків позовної давності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача в якості відповідача заявлено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 солідарно з іншими відповідачами та про стягнення з останнього солідарно заборгованості за житлово-комунальні послуги за період часу з 01 січня 1998 року по 01 жовтня 2013 року включно, при цьому не враховано, що на момент виникнення такої заборгованості ОСОБА_4 був неповнолітнім, та набув повної цивільної дієздатності лише 02 жовтня 2003 року.

Таким чином, з огляду на викладені обставини судом не вбачається за можливе задоволення позовних вимог Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_4

Крім того, суд також не може погодитися з наданим стороною позивача розрахунком заборгованості відповідачів, з огляду на наступне.

Так, як вбачаться з розрахунку заборгованості по комунальним послугам та квартплаті по квартирі АДРЕСА_1, відповідачами в січні 1998 року було здійснено сплату коштів в рахунок житлово-комунальних послуг у розмірі 293,77 гривень при необхідній сумі до сплати - 81,55 гривень. При цьому, станом на січень 1998 року, згідно даного розрахунку, у відповідачів наявна заборгованість у розмірі 212,22 гривень.

В той же час, поданий стороною позивача розрахунок заборгованості не може бути прийнятий судом як належний доказ, в розумінні статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки не містить будь-яких відомостей щодо нарахування вказаної суми боргу станом на січень 1998 року. Крім того, в подальшому відповідачами в період часу квітня 1998 року, лютого 1999 року, березня 1999 року, лютого 2000 року, листопада 2000 року, березня 2001 року, вересня 2001 року, листопада 2001 року, березня 2002 року, квітня 2002 року, серпня 2002 року, вересня 2002 року, листопада 2002 року, в період часу з січня 2003 року по червень 2013 року були здійснені платежі в рахунок сплати коштів за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворювались переплати з оплати житлово-комунальних послуг. В той же час, розрахунок заборгованості не містить відомостей про зарахування даних коштів в рахунок погашення заборгованості та відомості за який саме період наявної заборгованості такі переплати були зараховані позивачем.

За вказаних обставин, враховуючи, що судом застосовані строки позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за період з січня 1998 року до 01 січня 2004 року, як це передбачено ст.71 Цивільного кодексу України, що є підставою для відмови у задоволенні таких позовних вимог, та враховуючи, що розрахунок заборгованості за період з 01 січня 2004 року по 01 жовтня 2013 року не містить відомостей про період за який позивачем було зараховано здійснені відповідачами переплати з оплати за житлово-комунальні послуги, суд позбавлений можливості визначити та вирахувати наяву заборгованість відповідачів за період з 01 січня 2004 року по 01 жовтня 2013 року.

Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Враховуючи, що суд дійшов ґрунтовних підстав про відмову у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 66 - 68 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 71, 75, 80 Цивільного кодексу Української РСР, 1963р., ст. ст. 540, 541 Цивільного кодексу України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: