Справа № 200/6618/15-ц
Провадження № 2/200/2120/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства " АКТАБАНК", третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.08.2014 року між ним та ПАТ "АКТАБАНК" був укладений договір банківського вкладу "Банківська класика" № В17-2491/Т/631344. За умовами п.1.1. договору він передав, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 70 000,00 грн. терміном на 1 місяць з 07.08.2014 по 07.09.2014 року включно під 18% річних.

Згідно до п.3.4.1. договору для обліку суми вкладу відповідач відкрив на його ім"я вкладний (депозитний) рахунок № 1344, визначений п.1.1.1. цього договору. На виконання п.1.2. договору грошові кошти у розмірі 70 000,00 грн. були перераховані ним з поточного рахунку № 1344, відкритого на його ім"я в ПАТ "АКТАБАНК" на його вкладний (депозитний) рахунок № 1344. Відповідно до п.3.4.2. договору відповідач зобов"язався повернути йому суму вкладу в обумовлений договором строк та сплатити проценти за вкладом на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України. Пунктом 7.7. договору передбачено, що повернення вкладу гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі, визначеному чинним законодавством України на день настання недоступності вкладу.

У зв"язку з закінченням дії зазначеного договору банківського вкладу він звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення суми вкладу та сплати процентів за вкладом, але йому було відмовлено відповідачем в отриманні вкладу з посиланням відсутності достатньої суми грошових коштів в касі. 24.12.2014 року він звернувся до відповідача з вимогами належного виконання зобов"язань за договором банківського вкладу та з заявою щодо включення його до переліку вкладників ПАТ "АКТАБАНК", який формується уповноваженою особою Фонду, для подальшого отримання грошових коштів в межах гарантованої Фондом суми. Листом відповідача від 29.01.2015 року №316 йому було відмовлено у здійснені виплати грошових коштів та зазначено, що після введення тимчасової адміністрації банк відповідно до ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами №14 від 09.08.2012 року, формує базу вкладників, в якій зокрема, зазначаються вкладники, які отримують кошти за рахунок позики Фонду. Проте, будь-якого повідомлення від банку на його адресу не надходило і до тепер, у базі вкладників, яку формує уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію його не внесено.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму вкладу у розмірі 70 000,00 грн. та понесені витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені у позові, позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необгрунтованість.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 07.08.2014 року між позивачем та ПАТ "АКТАБАНК" був укладений договір банківського вкладу "Банківська класика" № В17-2491/Т/631344.

За умовами п.1.1. договору позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 70 000,00 грн. терміном на 1 місяць з 07.08.2014 по 07.09.2014 року включно під 18% річних.

Згідно до п.3.4.1. договору для обліку суми вкладу відповідач відкрив на ім"я позивача вкладний (депозитний) рахунок № 1344, визначений п.1.1.1. цього договору.

Відповідно до п.3.4.2. договору відповідач зобов"язався повернути позивачеві суму вкладу в обумовлений договором строк та сплатити проценти за вкладом на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Пунктом 7.7. договору передбачено, що повернення вкладу гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі, визначеному чинним законодавством України на день настання недоступності вкладу.

На виконання п.1.2. договору грошові кошти у розмірі 70 000,00 грн. були перераховані позивачем з поточного рахунку № 1344, відкритого на його ім"я в ПАТ "АКТАБАНК", на його вкладний (депозитний) рахунок № 1344.

У зв"язку з закінченням дії зазначеного договору банківського вкладу позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення суми вкладу та сплати процентів за вкладом, але йому було відмовлено відповідачем в отриманні вкладу з посиланням на відсутність достатньої суми грошових коштів в касі.

24.12.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогами належного виконання зобов"язань за договором банківського вкладу та з заявою щодо включення його до переліку вкладників ПАТ "АКТАБАНК", який формується уповноваженою особою Фонду, для подальшого отримання грошових коштів в межах гарантованої Фондом суми.

Листом відповідача від 29.01.2015 року №316 позивачу було відмовлено у здійснені виплати грошових коштів та зазначено, що після введення тимчасової адміністрації банк відповідно до ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами №14 від 09.08.2012 року, формує базу вкладників, в якій зокрема, зазначаються вкладники, які отримують кошти за рахунок позики Фонду.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Разом з цим, судом встановлено, що 07.08.2014 року Правлінням Національного Банку України була винесена постанова № 468/БТ, пунктом 2 якої з дня прийняття цієї постанови строком на 180 днів було заборонено ПАТ "АКТАБАНК" зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються із рахунків, відкритих у ПАТ "АКТАБАНК". Також постановою було заборонено здійснення дострокового повернення коштів вкладникам та іншим кредиторам.

Постановою Правління Національного Банку України від 16.09.2014 року № 576 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.09.2014 року № 90 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "АКТАБАНК", згідно з яким з 17.09.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "АКТАБАНК" строком на три місяці з 17.09.2014 по 17.12.2014 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №144 від 15.12.2014 року строк тимчасової адміністрації в ПАТ "АКТАБАНК" продовжено до 17.01.2015 року включно.

15.01.2015 року Правлінням НБУ винесено Постанову № 19, якою банківська ліцензія ПАТ "АКТАБАНК" була відкликана.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 6 від 16.01.2015 року розпочато процедуру ліквідації банку та при значено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК".

Встановлено, що наслідки запровадження тимчасової адміністрації регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

П.1 ст. 35 Закону визначено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідація банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Відповідно до ч.5 ст.36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов"язкових виплат);

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов"язаннями банку перед кредиторами.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов"язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Згідно до ч. 5 ст. 45 даного Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до ч.1 ст. 49 Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст. 49 цього Закону протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст. 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до першої черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законом порядку заперечення до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Відповідно до ч.3 ст. 49 даного Закону реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Ч.5 ст.49 Закону встановлює, що протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Тобто, задоволення вимог кредиторів відбувається за процедурою, визначеною Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач у даному позові просить стягнути з відповідача суму вкладу за договором банківського вкладу "Банківська класика" № В17-2491/Т/631344 від 07.08.2014 року, а тому відповідно до змісту ст.2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" він є кредитором, тобто фізичною особою, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов"язань. Разом з цим, позивач звернувся до суду без дотримання вищевказаної процедури, встановленої зазначеним Законом, тобто передчасно, а тому його позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням положень ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не позбавляє можливості позивача захистити свої права в порядку розділу УІІ вказаного Закону під час ліквідації банку,

Зважаючи на те, що суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства " АКТАБАНК", третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення банківського вкладу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева