У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6, якій на праві власності на підставі свідоцтва про спадщину за законом належав житловий будинок АДРЕСА_1. Позивачка вказувала, що за життя її мати заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є вона та відповідач, який у свою чергу не здійснив дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини. Зазначала, що у встановлений законом строк вона прийняла спадщину та отримала свідоцтво про паво на спадщину на все майно, окрім зазначеного будинку та земельної ділянки, оскільки не мала коштів для оплати нотаріальних послуг.

09 грудня 2014 року вона звернулася до П'ятої державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на все майно, але постановою від 17 грудня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючих документів, які пройшли державну реєстрацію. На підставі вищевказаного позивачка просила визнати за нею право власності на будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 04 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок

АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку по

АДРЕСА_1 площею 0,275 га у порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 04 лютого

2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_4, діючи за довіреністю, яка видана ОСОБА_7, продала ОСОБА_8 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований, що підтверджується договорами купівлі-продажу від 16 березня 2014 року. Вказані договори не скасовані та не визнані недійсними.Позивачкою не доведено факту втрати правовстановлюючих документів на спірне майно.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачкою права власності на спірний будинок та земельну ділянку.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ЛеванчукА.О. Нагорняк В.А. ПисанаТ.О.