Справа № 515/2137/15-ц
Провадження № 2/515/4685/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

при секретарі Коренчук О.Е.

за участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_3 до Жовтоярської сільської ради Татар- бунарського району Одеської області

про визнання права власності на спадкову земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

27.11.2015 р. ОСОБА_3 предявив вказаний позов, посилаючись на наступні обстави- ни.

24.01.2009 р. в с.Маразліївка Татарбунарського району Одеської області померла його бабуся ОСОБА_4, яка за життя заповіла йому земельну ділянку площею 7,53 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 073914, виданого Татарбунарською рай- онною державною адміністрацією від 27.01.2000 р. Інших спадкоємців, які претендують або мають право на спадщину, немає. За його заявою державним нотаріусом відкрито спадкову справу № 32 85/2015 щодо спадкування майна померлої, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за за- повітом відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земель- ну ділянку. Дійсно, він не міг знайти оригінал державного акту на право приватної власності на зе- млю, тому отримав у відділі Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області завіре- ну належним чином копію правовстановлюючого документу та розмістив у районній газеті відпо- відне оголошення. Крім того, існує розбіжність у написанні імені спадкодавиці у правовстановлю- ючих документах та свідоцтві про смерть. Так, у свідоцтві про смерть її імя вказане «Євфроси- нія», а в заповіті та державному акті на право власності на землю вказано відповідно «Евфро- синія» та «Єфросинія». Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному по- рядку він не має можливості за таких обставини, просив визнати за ним право власності на спад- кову земельну ділянку.

Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її ві- дсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району у судове засідання не зя- вився, сільський голова надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ра- ди, не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 173101 (а.с.5), ОСОБА_4 померла 24.01.2009 р. в с.Маразліївка Татарбунарського району Одеської області.

Із копії заповіту від 21.12.2006 р., посвідченого головою Жовтоярської сільської ради Татарбу- нарського району Одеської області ОСОБА_2 (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла земельну ділянку в розмірі 7,53 га, згідно державного акту 1-ОД № 073914 на право приватної власності на землю, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією 27.01.2000 р., ОСОБА_3 Да- ний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі 16.02.2007 р.( а.с.7), в якому імя заповідача заз- начено - "Євфросинія".

Копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 073914 (а.с.8) пі- дтверджується, що земельна ділянка площею 7,53 га, розташована на території Жовтоярської сі- льської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення селянського (фермерського) господарства, передана у приватну власність ОСОБА_6.

Як слідує з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 0-1526-0.14-451/2-15 від 04.02.2015 р. (а.с.9), нормативна грошова оцінка земельної ділянки за- гальною площею 7,5268 га, розташованої на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарсь- кого району Одеської області, власник ОСОБА_4, складає 233818,28 грн.

Довідкою Жовтоярської сільської ради 3 373 від 30.07.2015 р.(а.с.10) підтверджується, що на час відкриття спадщини позивач проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 безпосередньо перед її смертю 24.01.2009 р. - за адресою: вул.Леніна,14 с.Маразліївка Татарбунарського району Одеської області.

Газета Татарбунарский вестник № 43 від 23.10.2014 р. містила оголошення про недійсність державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 073914, виданого на імя ОСОБА_4, що видно з її копії (а.с.11).

Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успад- коване майно земельну ділянку (а.с.12).

Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кі- лька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_4, перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено.

Також судом встановлено, що позивач є онукою померлої ОСОБА_4, але в заповіті та дер- жавному акті на право власності на землю невірно зазначено ім'я заповідача, замість правильного "Євфросинія" помилково записано «Евфросинія» та «Єфросинія».

Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на земельну ділянку пло- щею 7,53 га, розташованої на території Жовтоярської сільської ради, що залишилася після смерті ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1217, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст.ст.58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, який народився 10.01.1977 р. у м.Одеса, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 7,53 га, що призначена для ведення селянського (фермерського) господарства та розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 073914, виданого Та- тарбунарською районною радою Одеської області 27.01.2000 р. на імя ОСОБА_6, що залишилась після смерті ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Тимошенко