РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2480/15-ц

08 грудня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя - Грипіч Л. А.

секретар судового засідання - Мельник Р. М.

за участю в режимі відеоконференції представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з представником позивача в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач покликається на те, що з відповідачкою проживає окремо, сімейні стосунки не підтримує, спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинені з 14.06.2010р. Позивач має іншу сім'ю.

Фактично, шлюб носить формальний характер. Просив суд, в зв'язку з неможливістю зберегти шлюб, розірвати його в судовому порядку.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про визнання позову.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.02.2002 року у Любимівській сільській раді Нововоронцовського району Херсонської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №3. Від подружнього життя мають малолітню дитину, яка проживає з матір'ю за взаємною згодою сторін.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладання шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, тобто не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх прав на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст.112 СК України , є підставами для розірвання шлюбу.

Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрат в сумі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,174,158-1,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст. 24,112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 23 лютого 2002 року у Любимівській сільській раді Нововоронцовського району Херсонської області, актовий запис №3.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в сумі 487,20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4