АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Славкіної МариниАнатоліївни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року,

встановила:

09.12.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ( надалі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за строковим договором банківського вкладу №791212/2014 у загальному розмірі 8 670,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2014 р. становить 134 609,76 грн. та складається з суми неповернутого банківського вкладу в розмірі 8500 доларів США та суми неоплачених відсотків в розмірі 170,12 доларів США.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 13.05.2014 року між нею та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимуму доходу» №791212/2014, відповідно до умов якого вона розмістила в банку строковий вклад на загальну суму 8500 доларів США. Датою вимоги вкладником вкладу визначено 13 листопада 2014 року. В цей день вона звернулась до відповідача з вимогою про повернення суми депозитного вкладу, проте їй було в цьому безпідставно відмовлено та надано лише виписку про рух коштів по рахунку з 13.11.2014 р. по 13.11.2014 р., згідно якої до виплати підлягає 8670,12 доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_1 банківський вклад та нараховані проценти за договором банківського вкладу №791212/2014 від 13 травня 2014 року на загальну суму 8 670,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29 травня 2015 року становить 182 506,03 грн.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Свої доводи мотивує тим, що відповідно до постанови Правління НБУ від 19.03.2015 р. №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноваженою особою Фонду Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Випискою по рахунку позивача НОМЕР_1 підтверджується, що станом на 09 лютого 2015 року банком-агентом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повністю виплачено позивачу суму вкладу в межах гарантованих сум виплат(а.с.38).

Крім цього, задоволення вимог до банку про відшкодування коштів вкладникам після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку повинно відбуватись у відповідності до вимог ст. 28, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 з апеляційною скаргою погодилась частково, не заперечувала проти тієї обставини, що 06.02.2015 р. їй була часткова повернута сума вкладу в розмірі 131 430,97 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання належним чином.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки він відповідає зібраним у справі доказам та нормам матеріального права.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вкклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення .

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимуму доходу» №791212/2014, відповідно до умов якого позивач розмістила в банку строковий вклад на умовах депозитного вкладу «Марафон лояльності максимуму доходу» в доларах США на строк 6 місяців з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів. Банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_2, на який банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад та нараховані, але не отримані вчасно вкладником проценти за цим вкладом по закінченні строку його дії. Дата вимоги вкладником вкладу - 13 листопада 2014 року.

Відповідно до даних меморіальних ордерів від 13 травня 2014 р. та від 13 серпня 2014 р. позивач розмістила на депозитному рахунку банку відповідно 500 доларів США та 8000 доларів США (а.с. 6-7).

Судом встановлено, що 13 листопада 2014 р., по закінченню строку дії договору банківського вкладу, позивач звернулась до відповідача з заявою про повернення вкладу, яка задоволена не була.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_2, сформованого 13.11.2014 р., вихідний залишок на рахунку становить 8 670,12 доларів США, призначення платежу - повернення депозитного вкладу згідно умов договору №791212/2014 (а.с.8).

Взявши до уваги, що відповідач перерахував кошти на зазначений у договорі банківського рахунку поточний банківський рахунок, проте позивач позбавлений можливості використовувати ці кошти, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач не виконав свої зобов'язання належним чином.

Відмова банку у поверненні грошових коштів з поточного рахунку позивача суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст.41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.1068 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору.

Посилання в апеляційній скарзі на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не заслуговують на увагу, оскільки позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення вкладу 13 листопада 2014 року, а введення тимчасової адміністрації відбулося 24 листопада 2014 року відповідно до постанови Національного банку України від 24 листопада 2014 року № 128. Таким чином, строк виконання зобов'язань за договором банківського вкладу закінчився ще до початку введення в банку тимчасової адміністрації, а тому норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не підлягають застосуванню до виниклих правовідносин.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність сторін.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки наданим відповідачам доказам про те, що 06.02.2015 р. банком - агентом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було виплачено суму вкладу в межах гарантованої суми виплат - 131 430,97 грн., що за курсом НБУ на вказану дату становило 5682,13 доларів США (131430,97 грн. : 23,1306 грн. за 1 дол. США).

Враховуючи викладене, постановлене судове рішення підлягає зміні шляхом зменшення стягнутої суми в розмірі 8670,12 доларів США до суми 2987,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29 травня 2015 року становить 62 897,10 грн., виходячи з такого розрахунку:

8670,12 - 5682,13 = 2987,99 доларів США;

2987,99 доларів США х 21,05 грн. =62 897,10 грн.

В іншій частині судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Славкіної Марини Анатоліївни задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року змінити.

Зменшити суму, що підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_1 з суми 8 670,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29 травня 2015 року становить 182 506,03 грн., до суми 2987,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29 травня 2015 року становить 62 897,10 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/9929/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Фролова І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.