Справа №2/489/1492/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Кухар ОСОБА_1 до Миколаївського обласного краєзнавчого музею про стягнення грошової допомоги та компенсації у звязку з порушенням строків її виплати, третя особа без самостійних вимог Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (далі - УПФУ)

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 р. Кухар - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який неодноразово уточнювала та просила остаточно стягнути з відповідача грошову допомогу у звязку із виходом на пенсію з посади наукового працівника в розмірі 5834,40 грн. та компенсацію у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 12647,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що звільнилася з посади головного зберігача фондів музею за власним бажанням 02 липня 2007 р., з 03 липня 2007 р. їй призначена наукова пенсія, але при звільненні відповідач не виплатив їй грошову допомогу в розмірі 6 місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат. Відповідач дотепер заперечує її право на отримання грошової допомоги, а тому просить стягнути її зі стягненням компенсації згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

В судовому засіданні позивачка з представником остаточні позовні вимоги підтримала. Пояснили суду що за своїми посадовими обовязками позивачка займалася саме науковою діяльністю, а Класифікатором професій головний зберігач фондів відноситься до керівників, а томупосаду слід розцінювати як керівника наукового підрозділу музею.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала повністю, посилаючись, що посада з якої звільнилася позивачка 02 липня 2007 р. не відноситься до вичерпного переліку посад наукових працівників, перебування на яких надає право на призначення наукової пенсії та виплати спірної грошової допомоги. Крім того, відзначила, що за змістом законодавства спірна грошова допомога має разовий характер, а тому до неї неможна застосовувати Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Представник УПФУ просив вирішити справу на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Відповідачка, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідності до копії трудової книжки звільнилася за власним бажанням з посади 02 липня 2007 р. з посади головного зберігача фонді Миколаївського обласного краєзнавчого музею, яку обіймала з 03 листопада 1987 р., а до того - з 24 грудня 1979 р. займала посади молодшого та старшого наукового співробітника (а.с.8).

З 03 липня 2007 р. вона перебуває на обліку Управління Пенсійного Фонду України в ленінському районі м. Миколаєва та отримує пенсію за віком передбачену Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (а.с.11).

Рішення УПФУ про переведення позивачки з пенсії по інвалідності на наукову пенсію з 03 липня 2007 р. було оформлено розпорядженням від 13 липня 2007 р. (а.с.68).

Згідно оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи для оформлення наукової пенсії позивачка подала до УПФУ довідку музею від 12 червня 2007 р. про те, що музей є науково дослідним закладом, входить до переліку установи, де є посади наукових співробітників, що дає право на призначення наукової пенсії. В ЄДРПОУ має зареєстровані КВЕДи (92.320) діяльність музеїв та охорона історичних місць та будівель, (73.20.1) дослідження і розробки в галузі гуманітарних наук, (73.20.2.) дослідження і розробки в галузі суспільних наук. Згідно річних планів робіт, які затверджуються науково методичною радою музею, обєм наукової роботи складає понад 70% від загального обсягу (а.с.70).

Згідно копії Статуту музею затвердженого 29 грудня 2011 р. основною метою його діяльності є культурно освітня, науково дослідна, експозиційна, фондова, видавнича, реставраційна, памятко - охоронна робота, комплектування музейних зібрань (а.с.63-66).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам ? за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам ? за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

При виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику видається грошова допомога у розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше: для чоловіків ? 12,5 року; для жінок ? 10 років.

Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням положень статей 22-1, 22-2 цього Закону.

Кабінет Міністрів України постановою від 4 березня 2004 року № 257 відповідно до припису названої вище статті затвердив Перелік посад наукових працівників, класифікація посад у якому здійснена на основі виокремлення груп посад наукових (науково-педагогічних) працівників залежно від підприємства, установи, організації, у яких відповідні категорії осіб працювали: 1) Президія Національної академії наук, Українська академія аграрних наук, Академія медичних наук, Академія педагогічних наук, Академія правових наук, Академія мистецтв (пункт 1 зазначеного Переліку); 2) вищі навчальні заклади ІІІ-ІV рівнів акредитації, наукові підрозділи у їхньому складі (пункт 2); 3) наукові установи та організації (їх філіали, відділення тощо) (пункт 3); 4) підприємства, установи, організації, не зазначені у пунктах 1-3 цього Переліку (пункт 4).

Згідно ч.ч.1,2 ст.1 Закону України "Про музеї та музейну справу" музеї - це культурно-освітні та науково-дослідні заклади, призначені для вивчення, збереження та використання пам'яток природи, матеріальної і духовної культури, прилучення громадян до надбань національної і світової історико-культурної спадщини. Основними напрямами музейної діяльності є культурно-освітня, науково-дослідна діяльність, комплектування музейних зібрань, експозиційна, фондова, видавнича, реставраційна, пам'яткоохоронна робота.

Згідно Переліку посад працівників державних і комунальних музеїв, які провадять культурно-освітню та науково-дослідну діяльність, пов'язану з комплектуванням музейних зібрань, експозиційною, фондовою, видавничою, реставраційною, пам'яткоохоронною роботою, затвердженому Постановою КМ України від 22 січня 2005 № 82 "Про реалізацію окремих положень частини другої статті 28 Закону України "Про музеї та музейну справу", до таких посад належать: генеральний директор, директор (завідуючий) музею (філією), їх заступники, начальник (завідуючий) відділу (сектором) з основних видів діяльності, реставрації, їх заступники, учений секретар, завідуючий: виставкою, реставраційною майстернею, науково-дослідною лабораторією, головні: зберігач фондів, художник-реставратор, художник, архітектор, головний науковий співробітник, провідний науковий співробітник, старший науковий співробітник, науковий співробітник, молодший науковий співробітник, провідні: художник, редактор, лектор (екскурсовод), гід-перекладач, зберігач фондів, художник-реставратор, художник, редактор, лектор (екскурсовод), організатор екскурсій, гід-перекладач, зберігач фондів усіх категорій, художник-реставратор, художник, редактор, лектор (екскурсовод), організатор екскурсій, гід-перекладач, зберігач фондів, реставратор, старший музейний наглядач, музейний доглядач.

Але цей Перелік лише визначає посади співробітників музею, які мають право на соціальні гарантії передбачені абзацами 8,9 ч. 2 ст. 28 Закону України "Про музеї та музейну справу" (п. 4 постанови КМ України від 22 січня 2005 № 82).

У відповідності до висновків постанови Верховного Суду України від 04 листопада 2014 р. у справі 21-385а14 для зарахування стажу роботи працівника музею на посадах, передбачених пунктом 3 Переліку посад наукових працівників, до наукового, музей має бути науковою установою у розумінні статті 1 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», тобто атестованою і для якої наукова діяльність є основною і становить понад 70 відсотків загального річного обсягу виконаних робіт. За відсутності такого музей не можна не можна віднести до наукової установи, а зарахуванню до стажу наукової роботи підлягає лише час зайняття посад, передбачених пунктом 4 зазначеного Переліку.

Доказів того, що наукова діяльність музею була на час звільнення позивачки для нього основною та сам музей був атестований суду не надано.

Рішення УПФУ стосовно позивачки не є для суду преюдиціальними.

Таким чином, позивачка звільнилася з посади головного зберігача фондів, яка не передбачена п.4 постанови КМ України N257 від 04 березня 2004 р. і не відноситься до переліку посад, звільнення з якої дає право на отримання грошової допомоги у розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат.

Тому позовна вимога про стягнення суми 5834,40 грн. грошової допомоги на підставі ч. 19 ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» не ґрунтується на законі і задоволена бути не може.

Позовні вимоги про стягнення суми 12647,58 грн. компенсації у звязку з порушенням строків виплати грошової допомоги на підставі Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, задоволенню не підлягають, оскільки у задоволенні вимоги про стягнення грошової допомоги, яка є базою для її нарахування відмовлено.

Крім того, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Суд щодо цієї позовної вимоги та її підстави, за аналогією, враховує висновки Конституційного Суду України в п. 2.2. рішення від 26 листопада 2013 року у справі № 11-рп/2013 (про право на виплату грошової допомоги державному службовцю при виході на пенсію) стосовно того, що право на її одержання повязане з певним стажем роботи особи та припиненням цієї роботи у звязку з виходом на пенсію. Отже грошова допомога передбачена ч. 19 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково технічну діяльність» має разовий характер, оскільки повязана з певним стажем роботи та з припиненням цієї роботи у звязку з виходом на пенсію.

ОСОБА_2 України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» до цих правовідносин не застосовується, а тому вимоги про стягнення відповідної компенсації не ґрунтуються на законі і задоволені бути не можуть також.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення..

Суддя Д.Г. Губницький