У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2015 Справа №607/12118/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Берегуляка Ф.Г.

за участю секретаря : Нищої О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_2 за погодженням із начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Тернопільській області ОСОБА_3 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі території України до виконання зобовязань згіднозведеного виконавчого провадження.

Своє подання обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Тернопільській області знаходиться виконавче провадження ЄДРВП № 46323045, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 190 000 грн. як компенсацію її частки у спільному майні подружжя та 801,30 грн. судових витрат.

Боржником в наданий державним виконавцем термін вимоги за виконавчим провадженням самостійно не виконані, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Вжитими державним виконавцем заходами, боржника неодноразово повідомлялося про необхідність погашення заборгованості по виконавчому провадженні, однак заборгованість боржником згідно рішення суду не погашається та останнім не вживаються заходи спрямовані на фактичне виконання рішення, а навпаки він свідомо ухиляється від виконання судового рішення, маючи можливість виконати зобов»язання та приховуючи від опису належне йому майно, зокрема транспортний засіб. Зважаючи на викладене, є підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями.

У судовому засіданні представник відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Тернопільській області подання підтримала та просить його задовольнити з підстав, викладених у ньому, обмежити громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України до повного виконання ним зобов»язань за судовим рішенням.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення державного виконавця, встановив наступне.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження ЄДРВП №46323045 з примусового виконання виконавчого листа № 607/13072/14-ц виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 190 000 грн. як компенсацію її частки у спільному майні подружжя та 801,30 грн. судових витрат.

У відповідності до ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 09.02.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено боржнику та надано строк для самостійного виконання до 17.02.2015 року.

За заявою боржника від 17.02.2015 року було відкладено здійснення виконавчих дій.

Оскільки у наданий строк виконання рішення суду не відбулось, державним виконавцем розпочато примусове виконання в ході якого постановою від 18.02.2015 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, вжито необхідних заходів щодо виявлення майна боржника, зокрема 30.06.2015 року накладено арешт на рахунки боржника у банківських установах та 13.07.2015 року винесено постанову про розшук майна боржника-автомобіля марки VOLKSWAGEN Т42.5, номерний знак НОМЕР_1.

Згідно акту державного виконавця від 19.03.2015 року ОСОБА_1, будучи належно повідомленим, на виклик виконавця не відреагував, до ВПВР УДВС ГТУЮ в Тернопільській області не з»явився, не повідомивши причин неявки.

Згідно повідомлення Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області № 02/4619 від 24.04.2015 року ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

У своїх поясненнях від 10.07.2015 року боржник ОСОБА_1 вказав, що грошові кошти на його банківських рахунках відсутні, оголошений державним виконавцем у розшук транспортний засіб ним реалізовано ще під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 у 2007-2008 роках, на даний час у зв»язку із відсутністю доходів він позбавлений фінансової можливості погасити заборгованість за рішенням суду та має намір звернутись із заявою про розстрочку виконання рішення суду. При цьому зазначив, що в порядку виконання ним сплачено стягувачеві 5000 гривень заборгованості та щомісячно виплачуються аліменти у розмірі 3500 грн.

Відповідно до ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, ратифікованого Законом України № 475/97 від 17.07.1997 року кожен є вільним залишати будь-яку країну включно за своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров»я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України та в»їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громад виїзд з України, порядок розв»язання спорів у цій сфері регулює закон України « Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 вказаного Закону України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.1-9 частини першої даної статті, зокрема якщо: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання, - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

У відповідності до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» підставою, що дає державному виконавцю право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухилення останнього від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду, тобто дії чи бездіяльність, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконання зазначених обов»язків.

Особа, що має невиконані зобов»язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

На момент звернення до суду з поданням про обмеження фізичної особи-боржника у праві виїзду за межі України факт ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об»єктивно наявним та вбачатися із матеріалів виконавчого провадження.

Представником відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Тернопільській області не представлено суду достатніх та належних доказів, які підтверджують той факт, що боржник ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та строки його добровільного виконання, свідомо ухиляється від виконання зобов»язань за виконавчим провадженням, оскільки у судовому засіданні встановлено, що боржником вживаються заходи щодо погашення заборгованості, однак він не взмозі повністю сплатити борг у зв»язку із відсутністю необхідних коштів.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги недостатність проведених виконавчих дій, відсутність даних про майновий та сімейний стан боржника на момент звернення до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за кордон, інформації про розмір сплачених коштів за судовим рішенням, наявність інших фінансових зобов»язань боржника перед стягувачем, тобто відомостей, що підтверджують факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, суд приходить до переконання, що у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до повного виконання зобов»язань за виконавчим провадженням ЄДРВП № 46323045 слід відмовити.

Керуючись ст. 208-210, 293 ч.1 п. 24-1, 294 ч.2, 295 ч.1,4, 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду громадян України від 21 січня 1994 року №3857-XII, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованим Законом України № 475/97 від 17.07.1997 року суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_5