Справа № 192/1853/15-ц
Провадження № 2/192/639/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2015 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - судді Щербини Н. О.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Солоне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNН4КР80381590 від 10 червня 2006 року.

Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.26), у судове засідання 15 грудня 2015 року не зявився, згідно письмового клопотання просив здійснювати розгляд справи за відсутності представників позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.26 на звороті) в судове засідання 15 грудня 2015 року не зявився, причини неявки не повідомив, у звязку з чим суд ухвалив здійснювати розгляд справи за його відсутності, оскільки його інтереси у справі представляє повноважний представник - ОСОБА_2, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 05 грудня 2015 року (а.с.27-28).

В судове засідання 15 грудня 2015 року представник відповідача не зявився, надавши суду заяву, згідно якої просив здійснювати розгляд справи без його участі (а.с33) та надав суду заяву про застосування строків позовної давності (а.с.34-36), згідно якої вважає, що між сторонами було укладено спірний кредитний договір 10 червня 2006 року, а кредит за його умовами надався на 18 місяців, тобто до 10 грудня 2007 року. Відповідно до п.5.5 розділу 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам зазначено, що між сторонами було досягнуто згоди про встановлення терміну (строку) позовної давності по стягненню кредиту, відскоків за його користування та інших платежів 5 років, що не суперечить ч. 1 ст. 259 ЦК України. Проте, з урахуванням встановленого за домовленістю сторін строку позовної давності, такий строк закінчився 10 грудня 2012 року, а банк звернувся до суду з позовом лише 10 листопада 2015 року, тобто з пропущенням такого строку. Крім того, представник відповідача посилається на те, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2013 року у справі №192/1703/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області було залишено без змін, відмовлено в задоволенні позову про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором та встановлено, що строк позовної давності за ним закінчився ще 10 грудня 2012 року.

Додатково представником відповідача було надано суду заперечення на позов, в якому він посилається на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2013 року у справі №192/1703/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNН4КР80381590 від 10 червня 2006 року, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Оскільки спір між сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав вже був вирішений, то просить закрити провадження у справі на підставі ст. 205 ЦПК України (а.с.37-42).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвали суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно поданої до суду позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість по укладеному кредитному договору №DNН4КР80381590 від 10 червня 2006 року, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 1 883 гривні 70 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6).

Судом встановлено, що у цивільній справі №192/1703/13-ц провадження №2/192/522/13 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNН4КР80381590 від 10 червня 2006 року, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 1 883 гривні 70 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6), було ухвалено рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2013 року, яким в задоволенні позовних вимог було відмовлено у звязку з тим, що позивач звернувся до суду з позовом через 5 років та шість місяців після спливу кінцевого строку повернення кредиту, який було встановлено за домовленістю сторін договору п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), а ст. 267 ЦК України передбачає, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що вказане рішення суду від 12 грудня 2013 року набрало законної сили 06 лютого 2014 року (а.с.40-42).

Таким чином, під час розгляду справи з наданих суду доказів було встановлено, що існує рішення суду, яке набрало законної сили та було ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, з яких позивачем заявлено позов у справі № 192/1853/15-ц, оскільки як в рішенні суду від 12 грудня 2013 року так і в заявленому позові його предметом та підставою є порушення умов укладеного кредитного договору №DNН4КР80381590 від 10 червня 2006 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

У звязку із закриттям провадження у справі відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню позивачу сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у розмірі 1 218 гривень 00 копійок згідно платіжного доручення №BOТМ9В11ТР від 29 жовтня 2015 року.

Керуючись п.2 ч.1 ст.205 ст.ст. 206, 208-210 ЦПК України, п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Повернути публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» сплачений при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором судовий збір згідно платіжного доручення №BOТМ9В11ТР від 29 жовтня 2015 року в сумі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривні 00 копійок (805012/0305/37916143).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина