н/п 2/490/4912/2015
14 грудня 2015 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Костюк Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими , що втратили право користування жилим приміщенням,-
В жовтні 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом та просив суд, визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником вказаного житлового приміщення, разом із ним в спірній квартирі зареєстровані відповідачі. Також позивач зазначив, що відповідачі тривалий час за місцем реєстрації не з'являються, жодної участі в утриманні житлового приміщення не приймають, та їх реєстрація порушує інтереси позивача як власника, а за такого просив позов задовольнити.
В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач надав до суду заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістили.
Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:
Спірна квартира № 38 розташована за адресою м. Миколаїв, пр. Леніна 122, належить ОСОБА_1, згідно договору дарування від 31.10.2006 року, право власності на яку зареєтровано в ММБТІ від 15.11.2006 року, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.11/.
Судом встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 11.01.2008 року. 29.09.2015 року шлюб між сторонами розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.13/.
Відповідно довідки від 15.10.2015 року, наданою ТОВ ЖЕК "Забота" в спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. Відповідачі зареєстровані з 18.03.2008 року /а.с.12/.
Згідно пояснень позивача, відповідачі не проживають в спірній квартирі з травня 2014 року.
Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Виходячи з вказаних обставин та зазначених правових норм суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням: квартирою № 38 за адресою м. Миколаїв, пр.Леніна 122.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О. В. Мамаєва