Провадження №2з/200/131/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

«21» жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

21 жовтня 2015 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 18 січня 2016 року на 10:00 год.

09 жовтня 2015 року позивач через канцелярію суду надав суду заяву про забезпечення позову, у якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру №38 в будинку №14 на ж/м Тополя -2 в м. Дніпропетровську; заборонити ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) та будь яким іншим особам до набрання чинності рішення у справі вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна (продаж, дарування, міна тощо), а саме - квартири №38 в будинку №14 на ж/м Тополя -2 в м. Дніпропетровську; до розгляду справи по суті квартиру №38 в будинку №14 на ж/м Тополя-2 в м. Дніпропетровську передати на відповідальне зберігання ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 (і.н., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2).

В обґрунтування заяви зазначає, що на теперішній час в спірній квартирі знаходиться успадковане ним та його сестрою цінне майно. Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна, може заподіяти шкоду правам, свободам та інтересам позивача. Так як відповідач у будь - який спосіб здійснить відчуження спірної квартири та майна інших осіб, то судове рішення по справі не буде виконано та тому будуть заподіяні збитки.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пленумом Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4, зазначено що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально - правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження та реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

З урахуванням вищевикладеного та аналізуючи зміст заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що є підстави припускати, що невжиття забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому вважає за необхідне заяву позивача задовольнити частково, наклавши арешт на квартиру №38 в будинку №14 на ж/м Тополя -2 в м. Дніпропетровську та заборонити ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до набрання чинності рішення у справі вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна (продаж, дарування, міна тощо), а саме - квартири №38 в будинку №14 на ж/м Тополя -2 в м. Дніпропетровську.

В частині заявлених вимог представника позивача, щодо заборони будь яким іншим особам до набрання чинності рішення у справі вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна (продаж, дарування, міна тощо), а саме - квартири №38 в будинку №14 на ж/м Тополя -2 в м. Дніпропетровську, представником позивача не конкретизовано, які особи та які дії вони мають намір вчинити щодо майна, та не надано відповідних доказів.

Щодо вимоги про передачу квартири №38 в будинку №14 на ж/м Тополя-2 в м. Дніпропетровську на відповідальне зберігання ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 (і.н., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 152 ЦПК України, річ, яка є предметом спору передається на зберігання іншим особам, проте, позивач ОСОБА_1 просить передати квартиру йому в особі його представника ОСОБА_2 на відповідальне зберігання. До того ж, як вбачається зі змісту довіреності від 27.04.2015 р. НАН 232144, виданої ОСОБА_4 на ОСОБА_2, він не може отримати майно і гроші.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру №38 в будинку №14 на ж/м Тополя -2 в м. Дніпропетровську, до набранням рішення законної сили.

Заборонити ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна (продаж, дарування, міна тощо), а саме - квартири №38 в будинку №14 на ж/м Тополя -2 в м. Дніпропетровську, до набрання рішення законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити в Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ, Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції до негайного виконання, сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Е.В. Женеску