Провадження № 2/537/901/2015
Справа № 537/2655/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.07.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневич В.І., при секретарі - Гавриш А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» в особі АТ «Банк «Фінанси та Кредит», відділення № 43, про захист прав споживачів,
Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача - ПАТ Фінанси та Кредит» в особі АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відділення № 43 про стягнення з останнього коштів по сумі банківського вкладу, пені та трьох відсотків річних. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем 12 лютого 2015 року укладено договір банківського вкладу № 300131/171451/07-15 «Блискуча сімка» у відділенні №43 АТ «Банк «Фінанси та кредит» в доларах США.
На виконання умов договору позивач передала відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000,00 доларів США на строк з 12.02.2015 року по 13.05.2015 року з нарахуванням і виплатою відповідачем обумовлених процентів за їхнє користування. В свою чергу відповідач взяв на себе зобов'язання повернути грошові кошти після закінчення строків встановлених у договорі та виплатити нараховані на них проценти. Однак, відповідач не виконав умов договору, суму вкладу не повернув, чим порушив права позивача, як споживача фінансових послуг, тому позивач просить стягнути з відповідача 17 821,36 доларів США за договором про банківський строковий вклад «Блискуча сімка» №300131/1714551/07-15 в доларах США від 12.02.2015 р., з яких: - 10 000,00 доларів США неповернутий вклад; - 7800,00 доларів США нарахована пеня; 21,36 доларів США - три відсотки річних.
В судовому засіданні позивача та представника позивача за довіреністю - ОСОБА_2, підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позові.
Відповідач повторно до суду не направив свого представника для участі в розгляді справи, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, своїх заперечень проти позову відповідач не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному порядку розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
12 лютого 2015 року, між позивачем та відповідачем, в особі начальника відділення №43 філії ОСОБА_3 укладено договір про банківський строковий депозитний вклад «Блискуча сімка» в доларах США №300131/171451/07-15. За умовами цього договору позивач внесла, а відповідач прийняв на депозитний рахунок №2630.6.109574.006 грошові кошти у доларах США в сумі 10 000,00 (десять тисяч доларів США 00 центів) на наступні строки: з 12.02.2015 р. по 18.02.2015 р.; з 19.02.2015 р. по 25.02.2015 р.; з 26.02.2015 р. по 04.03.2015 р.; з 05.03.2015 р. по 11.03.2015 р.; з 12.03.2015 р. по 18.03.2015 р.; з 19.03.2015 р. по 25.03.2015 р.; з 26.03.2015 р. по 01.04.2015 р.; з 02.04.2015 р. по 08.04.2015 р.; з 09.04.2015 р. по 15.04.2015 р.; з 16.04.2015 р. по 22.04.2015 р. ; з 23.04.2015 р. по 29.04.2015 р.; з 30.04.2015 р. по 06.05.2015 р.; з 07.05.2015 р. по 13.05.2015 р.
Згідно п.1.2 укладеного договору по строках розміщення вкладу відповідач зобовязаний нараховувати та виплачувати позивачу проценти за встановленими ставками.
Пунктом 2.9 укладеного договору передбачено, що після закінчення будь-яких строків на які внесено вклад, за письмовою вимогою клієнта, кошти з депозитного рахунку повертаються шляхом видачі готівкою або перерахуванням на його власний поточний чи депозитний рахунок. В цьому випадку дія договору припиняється. Письмова вимога подається у двох автентичних примірниках, один з яких залишається у банку, а другий з відміткою про отримання повертається клієнту.
По закінченню строку визначеного п.1.1.8 договору, а саме 14 травня 2015 року позивач подала відповідачу через уповноваженого працівника Банку - ОСОБА_4, заяву про повернення банківського вкладу у сумі 10 000,00 доларів США розміщених за договором №300131/1714551/07-15 від 12.02.2015 року.
05.06.2015 року позивач повторно звернулася до відповідача з заявою про повернення вказаного банківського вкладу, направивши відповідну заяву Банку поштовим звязком, яку останній отримав 09.06.2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
За таких обставин, відповідно узагальнених положень п.2.9, п.2.10, п.2.11 п. 2 договору, його дія є припиненою, а у позивача, як споживача послуг банку, виникло право вимоги повернути вклад.
Для отримання належних коштів позивач зверталася до відповідача, однак в поверненні коштів, відповідач відмовив.
Таким чином судом достовірно встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу (депозиту), позивачем передано, а відповідачем було прийнято грошові кошти, що строк дії договорів банківського вкладу закінчився і договір не пролонговано. Також встановлено, що відповідач не повернув грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. за договором про банківський строковий депозитний вклад «Блискуча сімка» №300131/171451/07-15 в доларах США від 12.02.2015 р..
Відповідно до умов укладеного договору, а також п. п. 3, 19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач є виконавцем обумовлених ними послуг, а позивач є споживачем вказаних послуг, а тому захист прав позивача, як споживача послуг регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів», та відповідними нормам ЦК України.
Дана позиція міститься у розясненнях Пленуму Верховного Суду України викладених у п.2 Постанови «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» №5 від 12.04.1996 року, де вказано, що « ..оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).
Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З приписів встановлених ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Боржник який не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його у строк, встановлений договором, за нормою ч.1 ст.612 ЦК України вважається таким, що прострочив.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.
На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми вкладу обґрунтовані та законні, а тому підлягають до задоволення.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків пені та трьох відсотків річних від простроченої суми, суд виходить з наступного.
Пунктом 4.1. укладеного договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України.
Положення ч.2 ст.625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Пункт 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Судом встановлено, що відповідач, умови договору не виконав належним чином, а саме порушив зобов'язання за договором та прострочив його виконання, а тому з відповідача підлягає до стягнення три проценти пені та три проценти річних від простроченої суми.
Отже, враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 17 821,36 доларів США за договором про банківський строковий вклад «Блискуча сімка» №300131/1714551/07-15 в доларах США від 12.02.2015 р., з яких: - 10 000,00 доларів США неповернутий вклад; - 7800,00 доларів США нарахована пеня; 21,36 доларів США - три відсотки річних.
Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
На день ухвалення рішення курс гривні по відношенню до долара США за даним Національного Банку України становить 2184.8173 грн. за 100 дол. США. Таким чином з відповідача суд стягує судовий збір у розмірі 1%, але не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 3 654 грн. в дохід Держави Україна.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 612, 625, 1058, 1060 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів» суд, -
ОСОБА_5 Володимирівни, - задовольнити.
- суму вкладу в розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США;
- пеню в розмірі 7 800 (сім тисяч вісімсот) доларів США ;
- суму трьох відсотків річних в розмірі 21 (двадцять один ) долар США 36 (тридцять шість) центів.
Стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 3654 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: В.І. Хіневич
Повний текст заочного рішення виготовлено 15.07.2015 року