Ухвала

іменем україни

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Азалія» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, за касаційною скаргою Приватного підприємства «Азалія» на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Приватне підприємство «Азалія» (далі - ПП «Азалія») звернулося до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2013 року стягнуто із ПП «Азалія» на користь ОСОБА_4 1 671 грн 432 коп. заборгованості за час затримки розрахунку. Заборгованість утворилася у той період, коли ОСОБА_4 працював директором підприємства, а тому саме з його вини була несвоєчасна виплата заробітної плата. ПП «Азалія» вважає, що такими діями ОСОБА_4 підприємству завдано матеріальну шкоду у розмірі 29 582 грн 27 коп.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПП «Азалія» просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що дії ОСОБА_4 не були протиправними, він відновлював в судовому порядку порушені трудові права. Кошти стягнуті за судовим рішенням як заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку не є матеріальною шкодою в розумінні чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Азалія» відхилити.

Рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня О.М. Ситнік