РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3845/15-ц

номер провадження 2/695/1706/15

17 грудня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Бреус В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скориківської сільської ради Золотоніського району про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельні ділянки в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач по справі ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Скориківської сільської ради Золотоніського району про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельні ділянки в порядку спадкування.

Свої вимоги позивач по справі мотивує тим, що 26 жовтня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_2, яка за життя склала заповіт, посвідчивши його у Скориківській сільській раді Золотоніського району 24 червня 1998 року, реєстр №92, за яким «все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося...» вона заповідала позивачу по справі. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Скориківка вул. Скорика, 5 Золотоніського району Черкаської області, земельної ділянки площею 0,2500 га наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована: Черкаська область, Золотоніський район, с. Скориківка. вул. Скорика, 5 та земельної ділянки площею 0,3514 га наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована: Черкаська область, Золотоніський район, с. Скориківка, вул. Скорика. 5, яку позивач прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до Золотоніської райдержнотконтори, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38812464 від 05.11.2014 року. При зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини на вищевказані будинок та земельні ділянки, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому за вказаних обставин позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання позивач по справі та його представник не з'явилися, однак від представника позивача по справі за довіреністю ОСОБА_3 була надана заява з проханням розглядати справу без їх участі, на задоволені позову наполягали.

Представник відповідача по справі Скориківської сільської ради Золотоніського району не зявився, але направив до суду лист в якому зазначено, що Скориківська сільська рада не заперечує проти задоволення вказаних позовних вимог та просить розглядати справу у відсутності її представника.

Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.11.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та оригіналів державних актів на право власності на землю.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР №248352 від 27.10.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 померла 26.10.2014 року, про що складений відповідний актовий запис № 11.

Факт родинних відносин позивача з померлою стверджується свідоцтвом про народження серія І-ЯК № 947539, виданим Скориківською сільською радою Золотоніського району - Черкаської області 31.01.1966 року.

Відповідно до заповіту померлого, посвідченого в Скориківській сільській раді Золотоніського району 24 червня 1998 року, реєстр №92 все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповідає ОСОБА_1

Як вбачається із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №436081 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0.2500 га, що розташована по вул. А. Скорика буд. 5 с. Скориківка Золотоніський р-н.

Як вбачається із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №436082 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0.3514 га, що розташована по вул. А. Скорика буд. 5 с. Скориківка Золотоніський р-н.

Із довідки виданої виконкомом Скориківської сільської ради Золотоніського району від 17.11.2015 року №638 вбачається, що згідно запису в по господарській книзі сільської ради №3, особовий рахунок №81-5, за ОСОБА_2 числиться житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Скориківка, вул. Скорика 5 Золотоніського району Черкаської області.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP. затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Житловий будинок був побудований в 1954 році, що стверджується даними технічного паспорта на житловий будинок садибного типу виданого Золотоніським відділком КП «ЧООБТІ» 29.07.2003 року та знаходиться на земельній ділянці площею 0,2500 га наданій для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 436081 виданим Скориківською сільською радою 01.11.2010 року.

Суд бере до уваги, що позивач по справі єдиний хто подав заяву на прийняття спадщини у встановлений чинним законодавством строк, а оформити чи зареєструвати оригінали правовстановлюючих документів на померлу особу є неможливим, а тому позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2

Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник садиби та земельних ділянок помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, тому позивачі не можуть отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцями, які подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином мають право на спадщину.

Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадщину мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.. 15 та ст.. 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що первинна реєстрація не була проведена, правовстановлюючий документ відсутній, а власник помер.

Керуючись вищевикладеним, ст. 212, 213, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Визнати право власності на житловий будинок - «А-1» з прибудовою - «а», літню кухню «Б», літню кухню - «В», сарай - «Г», погріб - «Д», колодязь - «І», огорожу - «№1», що знаходяться за адресою Черкаська область, Золотоніський район, село Скориківка. вулиця ОСОБА_4. 5 (п'ять) за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим у Скориківській сільській раді Золотоніського району 24 червня 1998 року, реєстр № 92 після померлої 26 жовтня 2014 року його матері ОСОБА_2.

Визнати право власності на земельну ділянку площею 0,2500 (нуль цілих дві тисячі п'ятсот десятитисячних) га. цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, село Скориківка, вул. Скорика, 5 (пять) за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим у Скориківській сільській раді Золотоніського району 24 червня 1998 року, реєстр № 92 після померлої 26 жовтня 2014 року його матері ОСОБА_2.

Визнати право власності на земельну ділянку площею 0,3514 (нуль цілих три тисячі п'ятсот чотирнадцять десятитисячних) га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, село Скориківка. вул. ОСОБА_4. 5 (пять) за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим у Скориківській сільській раді Золотоніського району 24 червня 1998 року, реєстр № 92 після померлої 26 жовтня 2014 року його матері ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів.

Суддя Савенко В.Г.