Справа № 495/9535/14-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
13 січня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Матяш Т.Л.
при секретарі - Левченко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.10.2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований в відділі РАЦС по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області та на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, живуть окремо один від одного. За період шлюбу позивач набув право власності на будівлю магазину, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
У добровільному порядку поділити спільно нажите майно відповідач відмовляється, тому позивач звернувся з відповідним позовом до суду та просить суд поділити спільно нажите майно виділивши йому усе майно, оскільки він є приватним підприємцем і використовує це майно для здійснення підприємницької діяльності.
Позивач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання сповіщався.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи сповіщалася належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини, суд прийшов до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 06 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований в відділі РАЦС по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 380.
Сторони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Родина фактично розпалася.
Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
На праві спільно нажитого майна подружжя, сторонам належить будівля магазину, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 2 цієї статті, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності.
Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.23, 30 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружина та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.
На підставі викладеного, керуючись п.23, 30 Постанова Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 60, 69, 70 ЦК України, ст.ст. 11, 15, 60, 61, 174, 213, 215, 224-226 ЦПК України, СУД -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задо вольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю магазину, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його увалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя