Справа № 686/1684/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої- судді ОСОБА_1,

при секретарі Пушкарьовій О.Г.,

за участю: представника позивачів ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Управління комунального майна Хмельницької міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування розпорядження і свідоцтва про право власності на житло, встановив:

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду із зазначеним позовом, який обґрунтували тим, що 14.01.2003 року відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому було прийнято розпорядження №29551 про передачу квартири №68, що розташована по вул.Перемоги, 11 в м.Хмельницькому, у спільну часткову власність ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, на підставі якого було видано свідоцтво про право власності на житло на зазначену квартиру. Проте, приватизація вказаної квартири не була завершена, оскільки ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 не погасили житлові чеки, що підтверджується довідками філії Хмельницького обласного управління Державного ощадного банку України. З 16.04.2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зняті з реєстрації у вказаній квартирі, тобто право на приватизацію мають ОСОБА_4 та ОСОБА_5 З метою приватизації даної квартири вони звернулись до управління комунального майна Хмельницької міської ради з заявою але їм усно було відмовлено, оскільки 14.01.2003 року було видано розпорядження про приватизацію квартири ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6. 04.12.2014 року вони звернулись до управління комунального майна з заявою про скасування розпорядження від 14.01.2003 року та свідоцтва про право власності на житло, однак листом від 19.12.2014 року №1229 їм було відмовлено. Наявність розпорядження та свідоцтва про право власності від 14.01.2013 року позбавляє їх можливості приватизувати квартиру АДРЕСА_1, а тому просять визнати незаконними і скасувати: розпорядження відділу приватизації Хмельницького міськвиконкому №29551 від 14.01.2013 року та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому 14.01.2003 року на імя ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник позивачів зазначені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача управління комунального майна Хмельницької міської ради в судовому засіданні позов не визнала, заперечила щодо його задоволення, пояснивши, що приватизацію квартири було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, за особами зареєстровано право власності на квартиру, а отже будь-яких порушень при видачі розпорядження та свідоцтва про право власності зі сторони відділу приватизації Хмельницького міськвиконкому не було, а обовязок щодо погашення житлових чеків покладено на осіб, що здійснюють приватизацію, тому підстав для задоволення позову не має.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, подали заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.12.2002 року ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 подали заяву до відділу приватизації згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в якій просили оформити безоплатну передачу у приватну спільну часткову власність квартири АДРЕСА_1, додавши до заяви відповідну довідку про склад сім»ї.

На підставі зазначеної заяви 14.01.2003 року відділом приватизації виконавчого комітету Хмельницької міської ради було видано розпорядження № 29551 про передачу квартири АДРЕСА_1 в спільну часткову власність громадянам: ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 Також вказаним розпорядженням надано вказівку бюро технічної інвентаризації оформити «Свідоцтво про право власності на житло» у десятиденний термін.

Крім того, даним розпорядженням було затверджено розрахунок безоплатно приватизуємої площі квартири, в якому була визначена сума житлових чеків, яка підлягає видачі мешканцям і в якому до речі, поставила підпис наймач ОСОБА_4.

14.01.2003 року відділом приватизації виконавчого комітету Хмельницької міської ради на підставі розпорядження № 29551 від 14.01.2003 року було виготовлено свідоцтво про право власності на житло, яким відділ приватизації виконавчого комітету Хмельницької міської ради посвідчив, що квартира АДРЕСА_1 приватизована на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та належить на праві приватної спільної часткової власності громадянам: ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 в рівних частках кожному, а Хмельницьким бюро технічної інвентаризації - квартира зареєстрована на праві спільної часткової власності, про що внесено запис у реєстрову книгу під реєстраційним номером 39540.

Вказані обставини підтверджується матеріалами технічного паспорта на квартиру, виготовленим Хмельницьким бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою.

Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду.

Частиною 1 ст.5 вказаного Закону визначено, що якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Відповідно до п.п. 18, 19 Положення про порядок передачі квартири (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Держкомунгоспу від 15.09.1992 року № 56, діючому в редакції станом на момент передачі квартири у власність ОСОБА_4 та членам її сімї, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинок) підтверджується письмово і додається до заяви.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації на підставі заяви громадянина приймають рішення про приватизацію, згідно з яким житло передається у приватну власність. Така передача житла у власність громадян оформлюється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації та не потребує нотаріального посвідчення. Отже, Закон передбачає, по-перше, наявність волі громадянина на приватизацію житла; по-друге, прийняття відповідного рішення органом приватизації, який у конкретних правовідносинах впроваджує волю держави, що виражена у Законі.

При цьому, органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком обмежень, що встановлені для приватизації деяких категорій житла (квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, тощо). Тому лише громадянин може як відмовитись, так і погодитись на приватизацію найманого ним житла з державного житлового фонду. Його контрагенти - державні приватизаційні органи - у разі виявлення відповідної волі громадянина щодо приватизації житла мають лише обов'язок здійснити оформлення необхідних приватизаційних документів та, за малим винятком що стосується обмеження на приватизацію деяких категорій житла, не можуть відмовити у приватизації.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що в даному випадку орган приватизації здійснив передачу квартири у власність громадян (ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6М.) згідно рішення (розпорядження). ОСОБА_4, як основний квартиронаймач, погодилась з такою передачею, засвідчивши це підписом у додатку до розпорядження. На підставі оформленого розпорядження орган приватизації виготовив свідоцтво про право власності на житло, яке зареєстрували у спеціальній реєстровій книзі. Виготовлене свідоцтво є правовстановлюючим документом, який засвідчує право власності на житло.

Оскільки передача квартири АДРЕСА_1 із державного житлового фонду у приватну спільну часткову власність проведена на підставі заяви наймача та членів її сім»ї, з моменту подання відповідних документів на приватизацію квартири (разом із відповідною заявою про бажання приватизувати її) та до моменту видачі розпорядження (тобто до моменту прийняття рішення органом приватизації про приватизацію), як ОСОБА_4 так і члени її сім»ї свого волевиявлення не змінювали, підстав для відмови у приватизації не було, тому розпорядження № 29551 від 14.01.2003 року є таким, що видане з дотриманням норм чинного законодавства. Крім того, вищевикладені обставини та матеріали справи вказують на те, що правовстановлюючий документ, що виготовлявся в процесі приватизації зазначеної квартири, також відповідає вимогам чинного законодавства, у органів приватизації не було підстав для відмови в його оформленні.

В даному випадку факт оформлення документів (розпорядження та свідоцтва) дає підстави стверджувати, що органами приватизації було виконано всі зобов»язання в процесі здійснення приватизації квартири АДРЕСА_1, що покладені на них чинним законодавством.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.1993 № 305 "Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків" останні підлягають випуску у вигляді приватизаційних депозитних рахунків, порядок відкриття яких та здійснення з них платежів регулюються Положенням про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків і здійснення з них платежів, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 27.04.2000 № 179.

За умовами наведеного Положення житлові чеки - це приватизаційні папери, які засвідчують право власника на безоплатне одержання в процесі приватизації частки державного житлового фонду, тобто житлові чеки можуть використовуватися тільки для приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду. Платежі за придбані об'єкти приватизації здійснюються з приватизаційних депозитних рахунків, на які нараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян. Використання коштів приватизаційних депозитних рахунків здійснюється за приватизаційним платіжним дорученням щодо переказу належної суми з депозитного рахунку на позабалансовий рахунок відповідного позабюджетного фонду приватизації.

Згідно п.2.1. вказаного Положення для використання коштів приватизаційних депозитних рахунків громадянин України звертається до установи Ощадного банку України (далі - установа банку) за місцем проживання, де знаходяться списки громадян, які складаються місцевими радами.

Отже, обовязок звернення до установи Ощадного банку України для використання коштів приватизаційних депозитних рахунків чинним законодавством покладено на громадян.

Як вбачається з довідок філії Хмельницького обласного відділення Державного ощадного банку України від 14.11.2014 року, 17.11.2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 житлові чеки не використали.

Разом з цим, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до вимог статті 3 цього Кодексу, статей 12, 13, 15, 20 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З аналізу вище вказаних норм права вбачається, що судовому захисту підлягають тільки порушені, невизнані або оспорюванні цивільні права фізичної особи, на якій лежить обов'язок довести факт порушення цих прав.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд приходить до висновку, що позивачами в межах заявленого позову не було надано суду належних і допустимих доказів того, що їх право порушено, а приватизація спірної квартири суперечила волевиявленню ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6.

Окрім наведеного, на підтвердження права на приватизацію квартири АДРЕСА_1, позивачами надано договір найму житла в будинку комунальної власності №14 від 14.10.2014 року, укладеного між Хмельницькою житлово-експлуатаційною конторою №6 (наймодавцем) та ОСОБА_4К.(наймачем), згідно якого наймодавець надав наймачу і членам його сімї ОСОБА_5 у користування квартиру АДРЕСА_1. Проте, позивачами не надано суду доказів на підтвердження того, на якій підставі ОСОБА_4 користувалась вказаною квартирою на час приватизації та до 14.10.2014 року, і в звязку із чим, припинилось її право користування квартирою та виникла необхідність укладення договору найму житла в будинку комунальної власності, а також доказів на підтвердження того, що відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_6 втратили право користування вказаною квартирою.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Управління комунального майна Хмельницької міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування розпорядження №29551 відділу приватизації Хмельницького міськвиконкому від 14.01.2003 року і свідоцтва про право власності на житло.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: