Дата документу 02.07.2015
Справа № 334/4017/15-ц
Провадження № 2/334/2103/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Лисенко Л.І., при секретарі Піка А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначає, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 008-07526-290910 від 29.09.2010 року банк відкриває відновлювану відкличну кредитну лінію на загальну суму 30000 грн., та на день укладення кредитного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом .

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами на обслуговування платіжних карток тарифний пакет «Новий партнерський» що підтверджується підписом у договорі.

Згідно п. 1.3., п.1.5 договору Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

У звязку з порушенням відповідачем зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами станом на 24.04.2015 року обсяг невиконаних зобовязань відповідача складає 6793,85 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач надав заперечення проти позову, вказуючи, що відповідно до укладеного з Банком 29.09.2010 року кредитного договору він отримав кредит у сумі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 14,99% на рік . Перший рік після отримання кредиту проводив оплату, сплатив 3940 гривень. Останній платіж мав місце 09.08.2011р.

З позовом банк звернувся до суду лише 23.05.2015 року, пропустивши встановлений ст.256 ЦК України загальний строк позовної давності. Таким чином, строк позовної давності для подачі позовної заяви сплинув у вересні 2014 року. На підставі викладеного просить застосувати позовну давність до заявлених вимог і відмовити у позові з цих підстав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні підтримав свої заперечення та заяву про застосування строків позовної давності.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 008-07526-290910 від 29.09.2010 року, відповідно до якого банк відкриває відновлювану відкличну кредитну лінію на загальну суму 30000 грн., та на день укладення кредитного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Умовами договору встановлено, що погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися шляхом внесення коштів на карту клієнтом щомісячно, в строки, визначені Правилами (п.3.6 Договору).

Факт отримання кредиту та використання кредитної картки, а також неповне виконання зобовязань за кредитним договором відповідачем не оспорюється.

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 09.08.2015 року обсяг невиконаних зобовязань відповідача складає 6793,85 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до положень ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Між тим, суду не надалося можливим встановити строк дії картки, т.я. у заяві про надання кредиту відсутня повна дата дії картки, а сам відповідач пояснив, що на теперішній час картка у нього втрачена.

Згідно наданої Банком виписки по картковому рахунку, останнє надходження коштів платника ОСОБА_1 на карту для поповнення карткового рахунку було проведено 9.08.2011 року. У подальшому будь-яке використання картки не здійснювалося, погашення ні шляхом внесення коштів на карту клієнтом, ні шляхом списання Банком коштів з інших карт, не здійснювалося.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

ОСОБА_1 подав заяву про застосування позовної давності. Заяву про поновлення строку банк не подавав.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Банк у порядку позовного провадження звернувся до суду лише 23.05.2015 року, тобто поза межами встановленого ст. 257 ЦК України строку.

Останнє погашення кредиту було здійснено 9.08.2011 року, а отже, про порушення свого права банку стало відомо після невнесення чергового платежу, тобто у вересні 2011 року, а отже, з цього часу і почався перебіг строку давності, який на момент подачі позову до суду також сплив.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ПАТ»Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити у відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В і д м о в и т и у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Лисенко Л. І.