Справа № 510/1544/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2015 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В..;

-при секретарі Арабаджи Л.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач у судове засідання не зявися, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:

-копія паспорту ОСОБА_1;

-копія свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №163829;

-копія договору купівлі-продажу від 23.12.2004 року;

-копія технічного паспорту на буд. №1, у пров. Шкільна, у с. Новосільське, Ренійського району;

-Копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.08.2003 року;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 04.08.2003 року належить житловий будинок за надвірними спорудами №1 у провулку Шкільний, в с. Новосільське, Ренійського району.

Наприкінці грудня 2004 року матір позивачки ОСОБА_3 придбала у відповідача за письмовим договором купівлі-продажу для позивачки житловий будинок з надвірними спорудами №1 у провулку Шкільний, в с. Новосільське, Ренійського району. З того часу позивачка відкрито володіє цим будинком. Сторони належним чином не переоформили будинок, у звязку з чим позивачка змушена звертатись до суду.

Відповідач або інші правонаступники власника на протязі усього часу володіння позивачкою будинком, жодного разу не витребували в позивачки майно, вимог щодо повернення будинку не висували, не заперечували проти ремонтів будинку.

Виходячи з вищевикладеного, позивачка вважає, що вона правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим майном протягом 10 років, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за нею.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 344 ЦК України передбачає випадок набуття права власності за набувальною давністю. За цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Слід також зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

Позивачка з 2004 р. вільно та безперервно володіє будинком №1 у провулку Шкільний, у с. Новосільське, Ренійського району, тобто більше десяти років. Позивачка фактично виконує обовязки власника майна: здійснюює поточний ремонт будівлі та її технічне обслуговування, доглядає за її збереженням та ін. Відповідачу про це відомо, однак він не чинить будь-яких перешкод у володінні майном, не предявляє до позивача будь-яких претензій, взагалі не проти визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за позивачем. Позивачка фактично, законно володіє чужим майном, оскільки між неюм та відповідачем не укладалися договори про утримання нерухомого майна, його оренду та ін.

З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає правові підстави для визнання за позивачкою права власності на житловий будинок №1 у провулку Шкільний, Ренійського району, з положень набувальної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1223, 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на житловий будинок з надвірними спорудами №1 у провулку Шкільний, у с. Новосільське, Ренійського району, Одеської області за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області 10 днів - з дня проголошення рішення.

Суддя: К.В. Сорокін