Провадження № 2/522/5900/15
Справа №522/7457/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Івченка В.Б.,

при секретарі Школа О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Головного управління МВС України в Одеській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення зі службової квартири з наданням іншого жилого приміщення, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання права на проживання та користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Представник ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області звернувся до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення зі службової квартири АДРЕСА_1 з наданням іншого житла в гуртожитку, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 70, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Одеської міської ради від 28.08.2014 року № 194 та нарядом №3 від 10.10.2014 Головному управлінню виділено квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та видано наряд.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №600 від 14.10.2014 року до службового житла Головного управління включено квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

08.05.2014 року наказом ГУМВС України в Одеській області №292 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника ГУМВС. До цього моменту ОСОБА_1 в Головному управлінні МВС України в Одеській області не працював.

На облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, ОСОБА_1 не ставав, враховуючи той факт, що він мав власне житло на попередньому місці служби.

08.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління з рапортом про виділення службового житла.

Підставою для надання службового житла в місті Одесі була та обставина, що після призначення на службу до Головного управління МВС України в Одеській області, ОСОБА_1 постійного житла в даному населеному пункті не мав, а проживати в своїй квартирі у м. Чернігові (за попереднім місцем служби) він не має можливості у зв'язку із значною відстанню.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.10.2014 року №600 трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2, житловою площею 59,48 кв.м, загальною площею 102,52 кв.м передана ГУМВС України в Одеській області і включена до числа службових. Зазначена квартира була надана зі значним перевищенням норми жилої площі, встановленої ст.47 Житлового кодексу УРСР на одну особу (54,6 кв.м. на родину з 4 осіб).

Рішенням Житлово-побутової комісії ГУМВС від 15.10.2014 року (протокол №6) ухвалено надати вищевказану службову ізольовану квартиру заступника начальника Головного управління ОСОБА_1 (зі складом сім'ї 4 особи) для службового користування.

В подальшому, розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 20.10.2014 року №635 ОСОБА_1 видано службовий ордер на вищевказану квартиру.

Згідно п. 2.9. Положення, службове жиле приміщення надається працівникам на час виконання ними обов'язків, що потребують проживання в такому приміщенні.

Наказом МВС України від 27.10.2014 року №2239 о/с ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади». Вказаний наказ реалізований наказом ГУМВС №775 о/с від 31.10.2014 року.

Згідно зі статтею 124 ЖК Української РСР робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст.125 ЖК Української РСР без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

Добровільно звільнити приміщення відповідачі не бажають, у зв'язку з чим Головне управління змушено звернутися до суду, оскільки своїми діями відповідачі створюють перешкоди в користуванні службовим житлом.

11.06.2015 року до ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до Головного управління МВС України в Одеській області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання права на проживання та користування квартирою, мотивуючи свої вимоги тим, що він, безперервно, з травня 1991 року проходив службу в органах внутрішніх справ, реалізуючи у такий спосіб своє право на працю, надане ст.43 Конституції України. Має звання полковника міліції. На теперішній час вислуга років, становить 25 років 05 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні - 30 років 10 місяців 22 дні.

В період служби завжди отримував позитивні характеристики. Має 32 заохочення, у тому числі дві державні нагороди.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.05.2014 р. №822о/с «По особовому складу» був призначений на посаду заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області начальником міліції громадської безпеки, звільнившись з посади заступника начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області начальника міліції громадської безпеки, яку обіймав з лютого 2011 року.

Відповідно до рішення виконкому Одеської міської ради від 28.08.2014 №194 та наряду Управління капітального будівництва ОМР від 10.10.2014 року №3 до Головного управління МВС України в Одеській області надійшла трикімнатна квартира АДРЕСА_3.

Згідно розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.10.2014 року №600 зазначену квартиру включено до числа службових приміщень та 20.10.2014 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради йому видано ордер на вказану службову квартиру.

На підставі зазначеного ордену позивача за зустрічним позовом та його сім'ю, у складі 4 осіб, а саме його, дружину та двох доньок 1992 та 2002 років народження, було зареєстровано у трикімнатній квартирі АДРЕСА_4.

Відповідно до довідки ТОВ «УПРАВБУД-1» від 25.11.2014 року він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (квартира службова) зі складом сім'ї: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (донька), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (донька), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (дружина).

З моменту отримання службової квартири він належним чином виконує обов'язки квартиронаймача: було укладено договір компенсації витрат балансоутримувача щодо комунальних послуг №119 від 29.10.2014 року, договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території №119 від 29.10.2014 року, договір про користування електричною енергією №0300/522720, договір про надання населенню послуг з газопостачання №0113289 від 13.01.2015 року; своєчасно сплачуються всі передбачені платежі відповідно до укладених договорів, що підтверджується довідкою про відсутність заборгованості щодо комунальних послуг від 29.05.2015 року.

Крім того, позивачем укладено договір підряду на виконання ремонтних послуг від 22.10.2014 року, щодо ремонту квартири АДРЕСА_3, оскільки квартира була надана йому у стані непригідному для життя, від забудовників. Так власними силами встановлено сантехнику, проведено електропроводку, відштукатурено стіни, встановлено двері, проведено стяжку полів та стелі та інше. Та на теперішній час тривають подальші ремонтні роботи.

Однак, у грудні 2014 року позивачем було отримано повідомлення від ГУМВС України в Одеській області №10/1692 від 21.11.2014 року про звільнення службового приміщення за адресою: АДРЕСА_5, відповідно до статті 124 ЖК Української РСР.

Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 10 вересня 2004 року N 1039 працівники, які прослужили в органах внутрішніх справ не менше 10 років, мають право на займане помешкання. Однак, керівництво ГУМВС України в Одеській області ухиляється від вирішення питання про зняття з квартири статусу «службове жиле приміщення» та передачі її позивачу для постійного проживання із родиною.

Враховуючи заслуги позивача та вислугу років, яка становить 25 років 05 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні - 30 років 10 місяців 22 дні, він неодноразово звертався до ГУМВС України в Одеській області з проханням розгляду на засіданні житлово-побутової комісії ГУ МВС України в Одеській області питання про виведення із розряду службового - трикімнатної квартири АДРЕСА_4 та призначення зазначеної квартири для постійного проживання його та сім'ї позивача та звернення з відповідним клопотанням про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.10.2014 № 600 щодо «Включення трикімнатної квартири АДРЕСА_4 до службового житла», з метою виведення трикімнатної квартири АДРЕСА_4 з розряду службової та призначення для постійного проживання його та сім'ї.

Крім того позивач має на меті поновлення на посаді, оскільки вважає Наказ МВС України від 27.10.2014 року №2239 о/с «По особовому складу» в частині звільнення його з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (із поставленням на військовий облік) (надалі - Наказ) таким, що не відповідає чинному законодавству України, а тому він повинен бути визнаний протиправним та скасованим, у зв'язку із чим він звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 20 листопада 2014 року суддею Кузьменко В.А. відкрите провадження по адміністративній справі №826/17974/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, позивач надав клопотання про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України «Про очищення влади»

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року клопотання позивача було задоволено та суддею Кузьменко В.А. вирішено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України «Про очищення влади» положенням Конституції України.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні, уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити у повному обсязі.

Відповідач, представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні уточненої позовної заяви Головного управління МВС України в Одеській областіу повному обсязі. Вимоги зустрічної позовної заяви підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Одеської міської ради в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні уточненої позовної заяви Головного управління МВС України в Одеській області, вимоги зустрічної позовної заяви задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши сторони дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом в судовому засіданні встановлено, що рішенням Одеської міської ради від 28.08.2014 року № 194 та нарядом №3 від 10.10.2014 Головному управлінню виділено квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та видано наряд.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №600 від 14.10.2014 року до службового житла Головного управління включено квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

08.05.2014 року наказом ГУМВС України в Одеській області №292 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника ГУМВС

08.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління з рапортом про виділення службового житла.

Підставою для надання службового житла в місті Одесі була та обставина, що після призначення на службу до Головного управління МВС України в Одеській області, ОСОБА_1 постійного житла в даному населеному пункті не мав, а проживати в своїй квартирі у м. Чернігові (за попереднім місцем служби) він не має можливості у зв'язку із значною відстанню.

Відповідно до статті 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянам, які за характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Службові жилі приміщення надаються, як зазначено у статті 121 ЖК України, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Відповідно до п.25 Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. №37 особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та військовослужбовці внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ за переліком, визначеним Міністерством надаються службові жилі приміщення.

Відповідно до п. 2.2. Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10.09.2004 № 1039 (далі Положення) жилі приміщення надаються незалежно від перебування працівників на квартирному обліку, без дотримання черговості та пільг, установлених для забезпечення громадян житлом, і якщо жилі приміщення, в яких проживають відповідні працівники, знаходяться на такій відстані від місця роботи, що виключає можливість виконання ними своїх функціональних обов'язків, надання службових жилих приміщень допускається у випадках, коли ці працівники забезпечені житлом

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.10.2014 року №600 трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2, житловою площею 59,48 кв.м, загальною площею 102,52 кв.м передана ГУМВС України в Одеській області і включена до числа службових. Зазначена квартира була надана зі значним перевищенням норми жилої площі, встановленої ст.47 Житлового кодексу УРСР на одну особу (54,6 кв.м. на родину з 4 осіб).

Рішенням Житлово-побутової комісії ГУМВС від 15.10.2014 року (протокол №6) ухвалено надати вищевказану службову ізольовану квартиру заступника начальника Головного управління ОСОБА_1 (зі складом сім'ї 4 особи) для службового користування.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 20.10.2014 року №635 ОСОБА_1 видано службовий ордер на вищевказану квартиру.

Згідно п. 2.9. Положення, службове жиле приміщення надається працівникам на час виконання ними обов'язків, що потребують проживання в такому приміщенні.

Наказом МВС України від 27.10.2014 № 2239 о/с ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади». Вказаний наказ реалізований наказом ГУМВС № 775 о/с від 31.10.2014 року.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 122 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 118 ЖК УРСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

Згідно з ч.2 ст.123 ЖК УРСР, до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно зі статтею 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст.125 ЖК Української РСР без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

Враховуючи те, що службове жиле приміщення надається працівникам на час виконання ними обовязків, ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади, однак, приймаючи до уваги той факт, що вислуга років відповідача становить 25 років 05 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні - 30 років 10 місяців 22 дні, суд приходить до висновку, що уточнена позовна заява Головного управління МВС України в Одеській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення зі службової квартири з наданням іншого жилого приміщення підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд виходив з наступного.

Позивач за зустрічною позовною заявою у своєму позові посилається на те, що у звязку з непридатними умовами для життя у виділеній службовій квартирі він поніс витрати на ремонтні роботи, власними силами встановлено сантехніку, проведено електропроводку, відштукатурено стіни, встановлено двері, проведено стяжку полів та стелі та інше. Однак, вищевказані доводи ОСОБА_1 судом не приймаються до уваги, оскільки він не звертався до ГУМВС України в Одеській області з відповідним проханням надати дозвіл на проведення таких робіт, що не заперечувалося ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Стосовно посилання ОСОБА_1 на Наказ МВС України від 27.10.2014 № 2239 о/с про звільнення ОСОБА_1 стосовно незаконності його звільнення з органів внутрішніх справ відповідно до підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» суд вважає за необхідне зазначити наступне. ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання Наказу МВС України від 27.10.2014 № 2239 о/с про звільнення ОСОБА_1 стосовно незаконності його звільнення з органів внутрішніх справ відповідно до підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади». Провадження по справі зупинено до розгляду Верховним Судом України питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України «Про очищення влади» положенням Конституції України.

Справа по суті не розглянута, рішення не ухвалено, у будь-яких трудових відносинах ОСОБА_1 та Головним управлінням МВС України в Одеській області вони не перебувають, а тому правових підстав для передачі службової квартири ОСОБА_1 у користуванні судом не вбачається, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічної позовної заяви позивачу необхідно відмовити.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст.118, 121, 122, 123, 124, 125 ЖК Української РСР, Конституцією України, ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги Головного управління МВС України в Одеській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення зі службової квартири з наданням іншого жилого приміщення задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_6 з наданням іншого житла в гуртожитку, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 70.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Головного управління МВС України в Одеській області судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання права на проживання та користування квартирою відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_5