солом`янський районний суд міста києва
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинного зв`язку, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2015 ОСОБА_2 звернулася до суду із відповідною заявою.

26.01.2015 відповідно до автоматичного розподілу відбулося визначення судді з розгляду даної справи та 19.01.2015 матеріали справи були передані головуючому по справі.

30.01.2015 ухвалою суду вищенаведена заява залишена без руху, оскільки вона не відповідає імперативним вимогам ст. 119 ЦПК України, зазначені конкретні недоліки, які слід виправити та надано строк на їх усунення. А саме, судом зазначено, що відповідно до п.3 ППВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а також відповідного інформаційного листа ВСУ, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Якщо у заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує цей факт, якими доказами він підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відтак необхідність відповідності заяв, поданих в порядку окремого провадження, вимогам в тому числі ст. 119 ЦПК України чітко передбачена законом.

18.02.2015 заявник звернулася до суду із «заявою-відповіддю» на вищенаведену ухвалу суду, в якій вона наполегливо стверджує, що судом неправомірно заявлена вимога про приведення її заяви у відповідність до положень ст. 119 ЦПК України, що спростовується вищенаведеними судом обґрунтуваннями.

Крім того, задля не порушення права підсудності розгляду даної заяви судом акцентувалася увагу на необхідність підтвердження проживання заявника в Солом`янському районі м. Києва, оскільки по таким категоріям справ направлення запиту до адресно-довідкового бюро не передбачено, що також заявником зроблено не було.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Так, заявник, звертаючись до Солом`янського районного суду м. Києва жодним чином не обґрунтовує підсудність своєї заяви. Крім того, при викладі обставин про те, що заявник має родинні відносини із ОСОБА_3,що саме вона здійснювала поховання ОСОБА_3, наявність сина та проживання в певній квартирі, безпосереднє звернення до адміністрації Байкового кладовища, жодних доказів на підтвердження даних обставин не зазначає, що є порушенням п. п. 5, 6 ч. 2 ст.119 ЦПК України.

Всупереч п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України заявник не зазначає повністю своє ім`я та по-батькові, свій поштовий індекс.

Судом акцентувалася увагу саме на зазначенні доказів на підтвердження вищенаведених обставин, а не надання їх на даній стадії.

Дотримання вимог статей 119-120 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (заяви) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду не виконає вимоги, визначені ст.119 ЦПК України, не сплатить судовий збір, позовна заява буде вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу. Одночасно суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права знову звернутися до суду із позовом із тим самим предметом, підставами і між тими самими сторонами, якщо перестануть існувати обставини, які були підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись ст.121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинного зв`язку, - повернути заявнику через не усунення недоліків.

Роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Після набуття ухвали законної сили повернути заявнику матеріали заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.С. Кицюк