Провадження №2-з-189/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1про забезпечення позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання договорів недійсними та визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2015 позивач ОСОБА_1. звернувся до суду із зазначеним вище позовом.

Ухвалою суду від 09.10.2015 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1про забезпечення позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання договорів недійсними та визнання права власності на майно.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт та заборону відчуження на майно належне відповідачці ОСОБА_3, а саме квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову у такий спосіб позивач зазначає, що невжиття вказаних заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі, оскільки відповідачі з метою ухилення від виконання рішення суду можуть відчужити спірне майно третій особі.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.10.2015 заяву ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, які належать на праві власності ОСОБА_3.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25..11.2015 ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 09.10.2015 скасовано, вирішення питання про забезпечення позову передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на положення зазначеної норми сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Як визначено ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

В силу положень ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд розглядаючи заяву, має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Судом встановлено, що позивачем заявлено вимоги, зокрема, про визнати за ним права власності на 1/2 частини квартири, яка знаходиться у АДРЕСА_2, та на 1/2 частини квартири, яка знаходиться у АДРЕСА_1. Вказане майно зареєстроване на праві власності за відповідачкою ОСОБА_3

З матеріалів справи та поданої заяви вбачається наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим чи ускладнити виконання рішення суду.

Разом з тим, враховуючи що позивач просить визнати за ним право власності лише на ? частини вищезазначених квартир, накладення арешту на цілісну квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, не є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на обставини наведені вище, суддя приходить до висновку про те, що заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1 та ? частинуквартири АДРЕСА_2, які належать на праві власності ОСОБА_3.

Стягувач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_3.

Боржник - ОСОБА_3, адреса проживання: АДРЕСА_4.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: