Справа №2-а-4031/09 15.07.2015
ПОСТАНОВА

іменем України

15 липня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі: головуючого Кутової Т.З., суддів: Ямкової О.О., Кушнірової Т.Б., при секретарі судового засідання: Белевері В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

в апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва

(далі - УПФ)

на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2009 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до УПФ про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У лютому 2009 р. позивачка звернулася в суд з позовом до УПФ, в якому просила поновити строк звернення до суду, визнати протиправною бездіяльність щодо неперерахування їй як особі, яка має правовий статус дитини війни, доплати (підвищення) до пенсії, передбаченої Законом України від 18 листопада 2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон від 18 листопада 2004 р.), у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2006 р. по 31 грудня 2007 р. в сумі 2733 грн. 30 коп. та зобов'язати УПФ здійснити перерахування такої допомоги і забезпечити виплату заборгованості.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2009 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність УПФ щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни. Зобов'язано УПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачки за період з 02 квітня по 31 грудня 2006 р., з 09 липня по 31 грудня 2007 р., однак без вказівки про підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком за розміром, встановленим ч. 1 ст. 28 Закону України від 9 липня 2003 р. „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон від 9 липня 2003 р.). В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просило постанову скасувати і ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність постанови в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус дитини війни.

Положенням ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, згідно з пунктом 17 ст. 77 Закону України від 20 грудня 2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. зупинено на 2006 рік.До того ж, Законом України від 19 січня 2006 р. «Про внесення змін до Закону країни «Про Державний бюджет України на 2006 рік» із положень Закону України від 20 ¦улня 2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік» виключено пункт 17 ст. 77 дзаного вище Закону, а новою редакцією ст. 110 цього ж Закону встановлено, що пільги -ям війни, передбачені ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р., запроваджуються у 2006 р. >етапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, значеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради країни з питань бюджету.

Між тим, Кабінетом Міністрів України протягом 2006 р. не приймав рішення на ;: конання вимог ст. 110 Закону України від 20 грудня 2005 р. «Про Державний бюджет країни на 2006 рік».

Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р., езпосередньо у 2006 р. запроваджено не було.

В свою чергу, пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 р. «Про [ержавний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. упинено на 2007 р. із урахуванням ст. 111 названого вище Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р. № 6-рп/2007 справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції "країни (є неконституційними) положення пункту 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня . 06 р. «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Іакону від 18 листопада 2004 р. із урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх кремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тому УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати іенсії та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. і здійснити відповідні перерахування (за той період, коли дія цієї норми не була зупинена). Однак, УПФ у порушення зазначених положень цього Закону таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Таким чином, в межах позовних вимог право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р., мають діти війни з 09 липня до З1 грудня 2007 р.

Суд першої інстанції, який розглядав справу за правилами адміністративного судочинства, повно та всебічно дослідив обставини спору, належно оцінив надані докази та дійшов обгрунтованого висновку, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, у порушення вимог ст. 6 Закону від ' 8 листопада 2004 р. не здійснило відповідні перерахування (за той період, коли дія цієї норми не була зупинена), чим і допустило протиправну бездіяльність.

В той же час, суд не врахував, що за 2006 рік правових підстав для здійснення перерахунку та виплати пенсії у розмірі, якого вимагає позивачка УПФ не мало.

Зазначене свідчить про наявність порушення, яке відповідно до положень ст. 202 чС України, тягне скасування постанови в цій частині вимог та ухвалення нової про відмову у здійсненні перерахунку за 2006 р.

Крім того, покладаючи обов'язок щодо проведення перерахунку та виплати : :: моги суд не зазначив розміру пенсії, з якого слід виходити при здійсненні цих дій, з .дповідно до положень ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р.

Встановлене є підставою для зміни постанови суду та доповнення її вказівкою про те. що перерахунок та виплата пенсії має здійснюватися у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

В іншій частині постанова відповідає вимогам закону і має бути залишена без

зміни.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Проблеми надання бюджетних коштів УПФУ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість цільового використання коштів УПФ, оскільки суди не ухвалювали рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Керуючись ст. ст. 198,202,207 КАС України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2009 р. в частині покладення обов'язку на Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни з 02 квітня 2006 року по 31 грудня

2006року - скасувати і постановити в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні цієї частини вимог .

Вказану постанову в частині покладення зобов'язання на управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни з 09 липня

2007року по 31 грудня 2007 року змінити, шляхом доповнення постанови вказівкою на те, що перерахунок та виплата ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни у період з 09 липня по 31 грудня 2007 року здійснюється у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

В іншій частині постанову місцевого суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді: