Справа № 216/2313/15-ц
Провадження № 6/216/126/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2015

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

при секретарі - Карпенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (далі - Центрально-Міський ВДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області) ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

У поданні зазначила, що на виконанні у Центрально-Міському ВДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження з примусового виконання вимоги № Ф-314У від 29 квітня 2013 року, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь управління заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 1 543 грн 71 коп. Боржник від виконання зазначеної вимоги ухиляється. У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем були виявлені обставини, які дають підґрунтя вважати, що боржник ОСОБА_2 може виїхати за територію України.

Посилаючись на викладене, державний виконавець Мігільова Т.М. просила тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, у поданні просив розглядати подання без його участі.

Згідно із ч. 2 ст. 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подання та дослідивши додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку про те, що подання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Центрально-Міському ВДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження з примусового виконання вимоги № Ф-314У від 29 квітня 2013 року, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь управління заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 1 543 грн 71 коп.

Частиною 1 ст. 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 року № 3857-XII Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 6 указаного Закону).

З аналізу зазначеної норми матеріального закону випливає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна наявність не тільки невиконаних зобовязань, але й ухилення від їх виконання.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх на це підстав.

Однак державним виконавцем не надано суду переконливих доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань.

Разом з тим державним виконавцем не доведено тих обставин, що боржник ОСОБА_2 має намір виїхати за межі України.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні подання слід відмовити за його необґрунтованістю.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст. 377-1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі її постановлення без участі особи, яка її оскаржує - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Онопченко