Справа №478/384/14-ц пров. №2/478/7/2015
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

30.03.2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району, в якому зазначила, що її баба ОСОБА_4, яка померла 02.03.1997 року, за свого життя залишила заповіт від 05.08.1994 року на ім'я її матері ОСОБА_5, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_3 сільради Казанківського району, яким заповіла останній ? частину будинку №79, розташованого по вул. Б. Хмельницького в с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області.

За життя її мати не встигла оформити спадщину за заповітом та отримати правовстановлюючий документ на 1/2 частину будинку, що належала ОСОБА_4, однак вона прийняла спадщину і фактично вступила в управління майном після її смерті оскільки постійно проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_1 приїздила в село до будинку, зберігала належні їй документи, зокрема ощадну книжку Ощадного банку СРСР (рахунок №15039 у філіалі Володимирівському №3307/012).

З метою оформлення спадкових прав звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_6 і надала їй оригінал заповіту ОСОБА_4, однак постановою нотаріуса від 10.01.2013 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно її бабусі ОСОБА_4, оскільки вона не проживала постійно із спадкодавцем ОСОБА_4, не подала своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 і є такою, що не прийняла спадщину.

Оскільки після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 її дочка ОСОБА_5, фактично вступила в фактичне управління спадковим майном останньої, вона є такою, що прийняла спадщину за правилами п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР.

Після прийняття спадщини ОСОБА_5 померла 09.07.2013 року не оформивши свої права на спадкове майно, але це майно входить до складу спадкової маси після її смерті, тому вона є спадкоємцем зазначеного нерухомого майна.

Посилаючись на викладене та на вимоги ст.ст.17, 525-527, 548, 549 ЦК УРСР позивач просила визнати факт прийняття ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_4 спадщини у виді 1/2 частини будинку за №79, розташованого по вул. Б. Хмельницького в с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області, та визнати за нею право власності на 1/2 вказаного нерухомого майна в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5

Заявою від 25.03.2014 року позивач відмовився від заявлених вимог про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті її матері ОСОБА_4 Ухвалою суду від 07.04.2014 року до участі у справі залучено ОСОБА_7 в якості співвідповідача.

Заявою від 20.02.2015 року позивачем уточнено вимоги про визнання права власності на 1/2 частину будинку за №77, а не №79, розташованого по вул. Б. Хмельницького в с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені остаточні (уточнені) вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Казанківського району явку свого представника в судове засідання не забезпечив, проте надав суду письмову заяву в якій зазначив про відсутність заперечень по справі та про розгляд справи за відсутності представника.

Співвідповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, однак у наданій суду письмовій заяві від 26.12.2014 року зазначив про обгрунтованість заявлених вимог ОСОБА_2, які підлягають задоволенню, та просив проводити розгляд справи без його участі.

Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

В силу ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В силу ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Приписами ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до вимог ч.1,ч.2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Виходячи з вимог ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ЯУ №275894 від 14.04.1950 року ОСОБА_4 є матір'ю дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян за №6 від 14.01.2014 року, ОСОБА_8 після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_9, що мало місце 02.10.1976 року, присвоєно прізвище - ОСОБА_9.

05 серпня 1994 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської Ради народних депутатів Казанківського району Миколаївської області ОСОБА_10 було посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №63, за яким ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що належну їй на праві особистої власності 1/2 частину будинку, що знаходиться в с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області по вул. Б. Хмельницького №79, заповідає ОСОБА_5.

З свідоцтва про смерть (копії) серії 1-ФП №252782 від 04.03.1997 року вбачається, що громадянка ОСОБА_4 померла 02.03.1997 року у віці 77 років в с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №36290719 від 10.01.2014 року інформація про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_4, що мала місце 02.03.1997 року, відсутня.

20 грудня 2011 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_11 було посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №2658, за яким ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що належну їй частку у праві власності на квартиру за №36, яка знаходиться в будинку №8/1 по вулиці Крилова в м. Миколаєві, заповідає ОСОБА_12

З свідоцтва про смерть (копії) серії І-ФП №183830 від 11.07.1997 року вбачається, що ОСОБА_5 померла 09.07.2013 року у віці 71 років в м. Миколаєві Миколаївської області.

Як видно із свідоцтв про народження серії ІІ-ФП №483666 від 21.06.1979 року та серії ІІ-ФП №483277 від 24.04.1979 року позивач ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_5, яка померла 09.07.2013 року, а співвідповідач ОСОБА_7 є сином померлої, тобто, зазначені особи в силу ст.1261 ЦК України, як діти спадкодавця, являються спадкоємцями першої черги спадкування за законом.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчинені нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З матеріалів спадкової справи №74/2013 до майна померлої 09.07.2013 року ОСОБА_5, розпочатої 25.09.2013 року (внесено до СР за №55066039) видно, що 25.09.2013 року і 22.11.2013 року спадкоємці за законом ОСОБА_7 та ОСОБА_2, звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття всієї спадщини після смерті матері.

Доводи представника позивача та зміст заяви відповідача ОСОБА_7 про визнання позову обгрунтованим свідчать про відсутність між спадкоємцями за законом будь-якого спору щодо спадкового майна належного спадкодавцю ОСОБА_5 не охопленого її заповітом від 20.12.2011 року.

При цьому, матеріали цієї спадкової справи не містять особистої заяви позивача ОСОБА_2 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5, як не містять вони і обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчинені нотаріальної дії, зокрема відмови нотаріуса у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері.

За таких обставин, коли відсутність умов для одержання ОСОБА_2 в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, заявлені позивачем вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають. В силу приписів ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області та ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідач, який не був присутнім у судовому засіданні може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя