Справа № 471/1202/15-ц
Провадження №2/471/509/15
Номер рядка звіту 19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року

Братський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Скарницької І.Б.

при секретарі: Данілової Л.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні с-ща Братське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

В своєму позові позивач зазначає, що 15 березня 2015 року вона та ОСОБА_2 домовились про купівлю-продаж належного останній нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1. На основі цієї домовленості позивачка купила у відповідача вказану нерухомість за 21200 гривень, про що цього ж дня уклали письмовий договір.

Зобов'язання по цьому договору ОСОБА_1 було виконано в повному обсязі: вона здійснила з продавцем розрахунок за купівлю вказаного майна в повному обсязі

Влітку 2015 року позивачка почала займатися оформленням субсидії на комунальні - послуги, але їй пояснили, що вона не є власником цього будинку, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна, який не посвідчено нотаріально, не є правовстановлюючим документом на нерухомість.

При зверненні у відповідні органи для реєстрації права власності на будинок дізналася, що дійсно вказаний договір купівлі-продажу не оформлений нотаріально, не являється документом, який засвідчує право власності на нерухомість, оскільки відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі -продажу нерухомого майна, в тому числі і житлового будинку, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Однак, нотаріально посвідчити даний договір в нотаріальній конторі, не має можливості, так як ОСОБА_2 ухиляється від посвідчення договору мотивуючи тим, що всі свої зобов'язання щодо продажу будинку виконала.

Позивачка до початку судового засідання звернулася із письмовою заявою, в якій підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила справу слухати без її участі.

Відповідачка до початку судового засідання звернулася із письмовою заявою, в якій визнала позовні вимоги в повному об'ємі та просила справу слухати без її участі.

Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

15 березня 2015 року вона та ОСОБА_2 домовились про купівлю-продаж належного останній нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1. На основі цієї домовленості позивачка купила у відповідача вказану нерухомість за 21200 гривень, про що цього ж дня уклали письмовий договір.

Зобов'язання по цьому договору ОСОБА_1 було виконано в повному обсязі: вона здійснила з продавцем розрахунок за купівлю вказаного майна в повному обсязі

Влітку 2015 року позивачка почала займатися оформленням субсидії на комунальні - послуги, але їй пояснили, що вона не є власником цього будинку, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна, який не посвідчено нотаріально, не є правовстановлюючим документом на нерухомість.

При зверненні у відповідні органи для реєстрації права власності на будинок дізналася, що дійсно вказаний договір купівлі-продажу не оформлений нотаріально, не являється документом, який засвідчує право власності на нерухомість, оскільки відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі -продажу нерухомого майна, в тому числі і житлового будинку, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Однак, нотаріально посвідчити даний договір в нотаріальній конторі, не має можливості, так як ОСОБА_2 ухиляється від посвідчення договору мотивуючи тим, що всі свої зобов'язання щодо продажу будинку виконала.

Ч. 1 ст.220 ЦК України передбачено, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Проте на підставі ч.2 ст.220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відмовляється від нотаріального посвідчення, що має місце в даній справі.

Згідно ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15 березня 2015 року, за яким ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спору площею 0,15 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0092 гектара, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Залишити судові витрати за позивачем.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд.

Суддя Губанова В. М.,