АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 2-3359/2011 Головуючий в 1 інстанції
Категорія № 26 (4) інстанції ОСОБА_1
№ 22-ц/491/289/12 Доповідач Соколан Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н.О.

суддів Ляховської І. Є., Карнаух В. В.

при секретарі Бондаренко І. В.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_2» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_2» про відшкодування моральної шкоди внаслідок отримання професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_2» про стягнення моральної шкоди в розмірі 180 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_2» у відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 500 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_2», ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушення норм матеріального і процесуального права; судом помилково застосовані положення ст. ст. 173 та 237' КЗпП України, ст. 1167 ЦК України, які не поширюються на спірні правовідносини; належним відповідачем по справі має бути не підприємство, а Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області; не враховано, що шкідливі умови праці законодавчо дозволені, і позивач добровільно погодився на роботу у таких умовах; не встановлена вина відповідача у виникненні професійного захворювання; не обґрунтовано факт спричинення та розмір моральної шкоди.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_3 19 років 2 місяці працював у шкідливих умовах на шахті ім. Фрунзе.

Висновком МСЕК від 08 червня 2011 року ОСОБА_3 була первинно встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 30% безстроково та ІІІ групу інвалідності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що п. 19 Акту розслідування хронічного професійного захворювання №62 від 26 травня 2011 року (а.с. 12) встановлено, що винним у виникненні хронічного професійного захворювання позивача є керівництво шахти ім.. Фрунзе» ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є відповідач.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у звязку з професійним захворюванням, встановлений в судовому засіданні. Позивач переносить моральні страждання, повязані з професійним захворюванням, лікуванням та неможливістю вести повноцінний спосіб життя.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про відшкодування моральної шкоди ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_2» відповідає Рішенню Конституційного ОСОБА_2 України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в даному випадку саме на органи МСЕК покладений обовязок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу є безпідставними та такими, що суперечать вищевказаному «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, повязане з виконанням трудових обовязків», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. №212, оскільки МСЕК встановлює даний факт щодо потерпілих на виробництві, яким не було встановлено стійку втрату професійної працездатності, в той час як позивачу з 08 червня 2011 року. встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Суд не врахував ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання, і пов'язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, інтенсивність і довготривалість фізичних і психічних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_2» на користь позивача з 50 000 до 25 000 грн.

Крім того, на думку колегії суддів, підлягає зміні розмір судових витрат, стягнутих з відповідача за розгляд справи в суді першої інстанції. Стягуючи судовий збір в сумі 500 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., суд першої інстанції невірно визначив характер спірних правовідносин, внаслідок чого неправильно визначив розмір судового збору. Відповідно до п.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 30.04.1993 року, який діяв на момент ухвалення рішення, за подання до суду позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, до якого відноситься вимога про відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання, сплачується судовий збір в сумі 08 грн. 50 коп. Згідно п. 10 Порядку оплати витрат з інформаційно-техничного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розміру і Наказу Державної Судової адміністрації України № 78 від 03. 08. 2006 р. «Про механізм перерахування коштів для оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ», який діяв на час ухвалення рішення, по справі про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя слід сплатити витрати в розмірі 15 грн. Ця сума судових витрат й підлягає стягненню з відповідача за розгляд справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_2» - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2011 року в частині розміру стягнутої моральної шкоди змінити, зменшивши до 25000 грн.

Змінити розмір судових витрат, стягнутих з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_2» за розгляд справи в суді першої інстанції, зменшивши судовий збір з 500 грн. до 08 грн. 50 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з 120 грн. до 15 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого ОСОБА_2 України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: