АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4730/14-ц 22-ц/774/1301/К/15
Справа № 211/4730/14ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1301/К/15 Бардін О.С.
Категорія 27 (ІУ) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Зубакової В.П., Ляховської І.Є.,

секретар: Горбачевська І.П.

за участю: представника позивача ТОВ «АНСУ» - Скорицького Андрія Михайловича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відео конференції, проведеної з Дарницьким районним судом м. Києва, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ТОВ «АНСУ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «АНСУ» зазначило, що 18.08.2008 року між закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 133/08 ФЛ, згідно п. 2.1. якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 100000 грн., а ОСОБА_3 зобов'язалася його своєчасно повернути та сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.03.2010 року з ОСОБА_3 та поручителя по кредитному договору ОСОБА_4 солідарно стягнуто на користь ЗАТ «Донгорбанк» заборгованість за кредитним договором № 133/08 ФЛ у сумі 117 615,91 грн. Рішення набрало законної сили.

16 липня 2013 року між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «АНСУ» було укладено договір відступлення права вимоги № 1034/44, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 133/08 ФЛ від 18.08.2008 року та ТОВ «АНСУ» набуло прав кредитора до ОСОБА_3

Станом на 16.07.2013 року позивачем донарахована ОСОБА_3 заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за кредитним договором № 133/08 ФЛ від 18.08.2008 року за період з 01.07.2011 року по 16.07.2013 року у сумі 31 923,54 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2015 року у задоволенні позову ТОВ «АНСУ» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що до даних правовідносин слід було застосувати ч.1 ст.1050 ЦК України та виходити з того, що стягнення процентів за ст.1048 ЦК України є платою за користування грошовими коштами, а стягнення сум за ч.2 ст.625 ЦК України - заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Крім того, судом, на думку апелянта, неправильно розтлумачено п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в якому зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору.

Апелянт зауважив, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.03.2010 року з відповідача та поручителя солідарно стягнуто заборгованість по кредитному договору станом на 01.09.2009 року, у зв'язку з чим, позивачем, до якого відповідно до договору відступлення права вимоги № 1034/44, укладеного між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «АНСУ»16.07.2013 року, перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», і відповідачем ОСОБА_3, було розраховано заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.07.2011 року по 16.07.2013 року, тобто, по дату відступлення права вимоги і в межах строку позовної давності.

Посилання суду першої інстанції на висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на думку апелянта, є помилковими, оскільки вони зроблені не по аналогічним справам та не є обов'язковими для судів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 18 серпня 2008 року між ЗАТ «Донгорбанк» правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 133/08 ФЛ відповідно до умов якого, ПАТ «ПУМБ» згідно п. 2.1. вказаного договору зобов'язався надати ОСОБА_3 кредит на наступних умовах: сума кредиту 100000 грн., дата видачі 18.08.2008 р., цільове використання - на споживчі потреби, строк повернення кредиту - згідно графіку, визначеному в додатку 1, дата остаточного повернення кредиту - 16.08.2028 р., відсотки за користування кредитом по строковій заборгованості в розмірі 23,7% річних, відсотки за безпідставне користування кредитом по простроченій заборгованості - 28,7% річних. Позичальник ОСОБА_3 зобов'язувалась повернути кредит та сплатити відсотки, про що свідчить її підпис у договорі.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2010 р. позовні вимоги ПАТ «ДОНГОРБАНК» задоволені повністю, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ДОНГОРБАНК» заборгованість за кредитним договором № 133/08ФЛ від 18 серпня 2008 року в розмірі 117615,91 грн., а також 1176,09 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 14-17).

Заборгованість ОСОБА_3 по відсоткам за користування кредитом за кредитним договором № 133/08 ФЛ від 18 серпня 2008 р. за період з 01.07.2011 р. по 16.07.2013 р. становить 31 923,54 грн. (а.с. 22-23 ).

16 липня 2013 року між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «АНСУ» було укладено договір відступлення права вимоги № 1034/44, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 133/08 ФЛ від 18.08.2008 р. та ТОВ «АНСУ» набуло прав кредитора до ОСОБА_3 При відступленні права вимоги за кредитним договором відбулася зміна номеру Кредитного договору з 133/08ФЛ на № 12107148, в зв'язку з чим між ТОВ «АНСУ» та ПАТ «ПУМБ» 26.07.2013 року укладено додаткову угоду № 9 до Договору відступлення.

Звертаючись з позовом ТОВ «АНСУ» посилалось на те, що відповідно до Договору відступлення права вимоги позивачем донарахована заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з 01.07.2011 року по 16.07.2013 року по дату відступлення права вимоги в межах строку позовної давності.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «АНСУ».

Колегія суддів не можу повністю погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 лютого 2015 року № 6-234цс14, що в силу вимог ч.2 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2010 року, солідарно стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Донгорбанк» заборгованість по Кредитному договору № 133/08ФЛ від 05 березня 2008 року в сумі 117 615 грн.91коп. з яких: : заборгованість по кредиту - 99 581,56 грн.; сума заборгованості за нарахованими процентами - 17 037,15грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 997, 20 грн. а також судовий збір в розмірі 1176грн.09коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в сумі 120грн.00коп.

Зазначене рішення суду в повному обсязі не виконане боржником ОСОБА_3 Згідно розрахунку заборгованості, станом на 01.09.2009 року сума заборгованості за нарахованими процентами складала 17 037, 15грн., за період з 01.07.2011 року по 16.07.2014 року нараховані Банком у відповідності до розміру заборгованості по кредиту з урахуванням внесених відповідачем ОСОБА_3 коштів на погашення кредитної заборгованості на рахунок Банку та погашення відсотків. Розмір заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами розрахований Банком виходячи з положень кредитного Договору, перевірені колегією суддів і є правильними.

Відповідач ОСОБА_3, як вбачається з виписки по особовому рахунку за кредитним договором № 133/08ФЛ від 05 березня 2008 року, сплачувала кошти на погашення кредитної заборгованості та відсотків в Банк, що надавало Банку право згідно п. 3.3.3. Кредитного договору розподіляти їх відповідно до зазначеного пункту договору.

У зв'язку з чим, висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення суми процентів з боржника - відповідача по справі ОСОБА_3 у період з 01.07.2011 року по 16.07.2014 року, є помилковим, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Колегія суддів, не бере до уваги заяву відповідача ОСОБА_3 про застосування строку позовної давності з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку за кредитним договором № 133/08ФЛ від 05 березня 2008 року, відповідач ОСОБА_3 після ухвалення судового рішення від 11.03.2010 року, сплачувала кошти на погашення кредитної заборгованості безпосередньо в Банк.

В результаті добровільної реалізації предмету іпотеки боржником ОСОБА_3, згідно квитанції № 708_7 від 07.09.2010 року на транзитний рахунок банку були внесені кошти в сумі 78 259, 50 грн., крім того, останній платіж по кредитному договору внесений відповідачем ОСОБА_3- 08.07.2013 року (а.с. 22-23)

Таким чином, колегія суддів не бере до уваги заяву відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки цей строк ТОВ «АНСУ» не порушило.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення вимог апеляційної скарги ТОВ «АНСУ» та скасування рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за кредитним договором № 133/08 ФЛ від 18.08.2008 року за період з 23.07.2011 року по 16.07.2013 року в сумі 31 923, 54 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» підлягає стягненню судовий збір в сумі 478, 85 грн. за розгляд справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за кредитним договором № 133/08 ФЛ від 18.08.2008 року за період з 23.07.2011 року по 16.07.2013 року в сумі 31 923, 54 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» судовий збір в сумі 478,85 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.П. Зубакова

І.Є. Ляховська