САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/4256/15-ц
Провадження № 2/206/1168/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2015 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого - судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., Чинник М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_8, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9, Комунальне підприємство "Житлове господарство Самарського району" ОСОБА_1 міської ради, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання осіб втратившими права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космонавтів,4/118, мотивуючи тим, що його батькам у 1984 році, була надана для користування та проживання квартира ІНФОРМАЦІЯ_6. Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3 є його рідними сестрами, відповідач ОСОБА_3 є його рідним братом, відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 племінниками.

Відповідачка ОСОБА_5 разом з неповнолітньою донькою, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у 2008 році переїхала проживати до свого чоловіка за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 20 років Перемоги,49а/105, там і народила сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 Всі разом вони проживають за цією адресою й по теперішній час.

ОСОБА_3, одразу після звільнення з місць позбавлення волі поїхала проживати до іншого житлового приміщення, що знаходиться в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (адреса невідома).

ОСОБА_3, також після звільнення з місць позбавлення волі переїхав проживати за іншою адресою.

З 2008 року й по теперішній час, відповідачі, фактично не проживають за спірною адресою, комунальні послуги не сплачують, обовязків наймачів не виконують. Особистих речей їх у квартирі немає, вони їх вивезли із собою під час переїзду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, з наведених в позовній заяві обставин та підстав.

Відповідач ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 в попередньому судовому засіданні позов не визнала з тих підстав, що позивач її рідний брат зловживає спиртними напоями, між ними склалися неприязні стосунки. Іншого житла вона з дітьми не має. Інтересу до квартири вона не втратила.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я», оскільки місце мешкання їх не відоме. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідачі вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи.

Треті особи ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_9, Головне Управління ДМСУ в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явились , про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи КП «Житлове господарство Самарського району» ОСОБА_1 міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради надав суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, просив прийняти рішення згідно чинного законодавства, враховуючи інтереси дітей.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав, і в порядку, передбачених законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.71, ст.72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідачів понад встановлені строки. В разі їх поважності(перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

По справі встановлено, що відповідно ордеру №726 від 2.08.1981 року матері позивача була надана квартира АДРЕСА_1 на родину із чотирьох чоловік .

30 квітня 2014 року ОСОБА_10 померла. (а.с.7).

Згідно даних довідки про склад сім'ї та місце реєстрації №2796 від 18.11.2014 року за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космонавтів,4/118 значаться зареєстрованими: ОСОБА_2, сестра - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, племінниця ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, сестра ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, племінниця ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, племінник ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, сестра ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, брат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6).

Житловий будинок по вул. Космонавтів,4, знаходиться на балансі КП «ЖГ Самарського району» ДМР згідно рішення №14/7 від 26.02.2003р. квартира №118 не приватизована, що підтверджується довідкою №898 від 01.12.2015р. (а.с. 62 ).

Як видно із справи, на підтвердження доводів заявлених вимог та факту відсутності відповідачів в спірній квартирі, позивач посилався на акт від 07 жовтня 2015 року , що складений сусідами(а.с.46), за змістом якого: м. Дніпропетровськ, вул. Космонавтів,4/118, ОСОБА_5, не проживає у квартирі з 2003 року й по теперішній час, її діти ОСОБА_6, ОСОБА_7 ніколи не проживали у квартирі, після народження і по теперешній час проживають за адресою їх батька, ОСОБА_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, не проживають у квартирі з 2008 року й по теперішній час.

Позовні вимоги, направлені на позбавлення відповідачів права користування жилим приміщенням, можуть бути задоволені лише на підставі переконливих, взаємоузгоджених і неспростовних доказів у справі.

Разом з тим, належних доказів в розумінні ст.57,58 ЦПК України, які б містили інформацію щодо предмета доказування та свідчили б про не проживання відповідачів у спірній квартирі без поважних причин (ст.71 ЖК України), позивач не надав, в той час як відповідно до положень ст.60 ЦПК України саме сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Що стосується вирішення питання про зняття осіб з реєстраційного обліку то воно залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування таких осіб житловим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71,72,116,156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування наймач має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття осіб з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог, зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Вимога про зняття з реєстраційного обліку є похідною від вирішення інших заявлених вимог.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С. В. Зайченко