Справа № 333/7574/15-ц
Пр. № 2/333/130/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2015р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Кабановій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запорожжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 24.06.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_2 (позичальником) був укладений кредитний договір № 0710/0608/55-023.

З метою забезпечення належного виконання Позичальником зобовязань за Кредитним договором між ОСОБА_3, позичальником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір поруки №0710/0608/55-023-Р-1 від 24.06.2008 року.

Згідно з п. п 9.1-9.3 кредитного договору, «У випадку невиконання Позичальником та або Майновим поручителем/Іпотекодавцем будь-яких своїх зобов'язань за цим Договором та або умов договору іпотеки, зазначеного в п.2.1. цього Договору, та/або у випадку порушення Позичальником строків платежів, встановлених п.3.1., 3.3. цього Договору, ОСОБА_3 має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а Позичальник зобовязаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому п.9.2., 9.3 цього Договору.

Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється Позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її надіслання ОСОБА_3 за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах цього Договору або адресою, повідомленою Позичальником відповідно до п.5.5. цього Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надасться ОСОБА_3 відділенням зв'язку при відправленні Позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення.

У випадку невиконання Позичальником зазначеної у п.9.2. цього Договору письмової вимоги ОСОБА_3 про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним у строк, визначений в п.9.2. Договору, ОСОБА_3 має право звернути стягнення на Предмет іпотеки будь-яким способом за власним вибором ОСОБА_3, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріусу, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору іпотеки чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором та/або пред'явити позов у відношенні Позичальника та/або Майнового поручителя/іпотекодавця та задовольнити свої вимоги, що випливають з цього Договору, з будь-якого майна Позичальника».

На підставі цих пунктів, крім настання строку основного зобовязання 24.06.2018 року (згідно з договором про внесення змін і доповнень № 3 від 03.04.2012 року до кредитного договору: 24.06.2023 року), строк основного зобовязання настає ще й на 30 день з дня направлення вимоги позичальнику про дострокове повернення кредиту.

В надісланій на адресу позивача вимоги ОСОБА_3 № 31.4-08/5428/13 від 30.04.2013 р., про дострокове повернення кредиту, ОСОБА_4 зазначив, що внаслідок невиконання зобов*язань станом на 29.04.2013 за Кредитним договором наявна прострочена (поточна) заборгованість: 2799,80 доларів США та 0,00 гривень. АТ «Дельта Банк» вимагає розглянути претензію в строки, передбачені законодавством та договором, та сплатити прострочену (поточну) заборгованість».

Вказане означає, на думку позивача, що на 29.04.2013 року позичальник декілька місяців не виконував зобовязання за кредитним договором, що означає, що у банку зявилося право на захист свого порушеного права навіть раніше 29.04.2013 року.

Згідно з розрахунком заборгованості банку за кредитним договором, з 25.05.2012 року, позичальник перестав виконувати належним чином зобов'язання за кредитним договором. З 09.04.2013 року, взагалі перестав їх здійснювати.

Крім цього, згідно з вимогою № 31.4-08/5428/13 від 30.04.2013 р. та вимогою № 31.4-08/5384/13 від 30.04.2013 р. (відправлення яких підтверджується копією поштового реєстру від 14.05.2013 року), «Керуючись положеннями чинного законодавства і умовами Кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником зобовязань, передбачених Кредитним договором, АТ «Дельта Банк» має право вимагати дострокового виконання зобовязань за кредитним договором в повному обсязі протягом встановленою договором строку з дати отримання відповідної вимоги, а саме повернення несплаченої суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а також штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, АТ «Дельта Банк» вимагає розглянути претензію в строки, передбачені законодавством та договором та сплатити прострочену (поточну) заборгованість: 2799,80 доларів США та 0,00 гривень

У разі незадоволення цієї претензії ОСОБА_4 буде вимушений захищати свої майнові права шляхам вчинення виконавчого напису нотаріуса або зверненням до сулу з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за Кредитним договором, яка станом на 29.04.2013року становить: 43884,24 доларів США та 0.00 гривень

Таким чином, на підставі п.п.9.1-9.3 строк виконання кредитного договору настав 14.05.2013 року, у день відправлення досудових вимог позичальнику.

ОСОБА_3 звернувся з позовною заявою до поручителя 27.02.2014 року.

Згідно з п.10 Договору поруки, «Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання. Сторони, керуючись умовами частини четвертої ст.559 Цивільного кодексу України, встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим Договором є повне виконання Позичальником або Поручителем своїх обовязків, передбачених Основним зобов'язанням».

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 11) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Далі позивач вказав, що в пункті 10 Договору поруки сторонами цього договору встановлено саме термін припинення договору поруки, а не його строк, оскільки, припинення поруки повязано з настанням певного моменту в часі; банк не звернувся з позовною заявою до поручителя протягом шести місяців із дня настання строку чергового платежу за основним зобовязанням, що зафіксовано досудовою вимогою (29.04.2013 року позичальник не вніс черговий платіж за кредитним договором) та із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України (14.05.2013 року - день відправлення досудових вимог позичальнику).

Отже, наявні всі підстави для припинення поруки, внаслідок пропуску строку звернення з позовною заявою до поручителя, так як порука припинена або з 29.10.2013 року через шість місяців з дня не внесення чергового платежу за кредитним договором (дня настання строку чергового платежу за основним зобовязанням) або з 14.11.2013 року (дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України (п. 9.1.-9.3 кредитного договору).

ОСОБА_3 не звернувся до суду з позовними вимогами до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання.

Оскільки відповідачем порушено строк звернення з позовною заявою до поручителя, встановлений ч.4 ст.559 ЦК України, порука припинена з 29.10.2013 року через шість місяців з дня невнесення чергового платежу за кредитним договором (настання строку чергового платежу за основним зобовязанням) та з 14.11.2013 року (дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України (п. 9.1.-9.3 кредитного договору).

Позивач просить суд визнати припиненим Договір поруки №0710/0608/55-023-Р-1 від 24.06.2008 року, укладений між ОСОБА_5, Відкритим акціонерним товариством „Сведбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Сведбанк та ОСОБА_1, судові вітрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, при цьому позовні вимоги уточнив, просив суд визнати припиненим Договір поруки саме з 19.06.2012р., просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» позовні вимоги не визнав повністю, надав суду письмові заперечення проти позову, вказавши, що відповідно до п.2 Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед ОСОБА_3 усім належним йому майном та грошовими коштами. У відповідності до п.7 Договору поруки Поручитель зобовязувався виконати Основне зобовязання у разі настання випадків зміни строків виконання зобовязання по Основному зобовязанню, передбачених Кредитним договором.

30.04.2013 року на адресу поручителя ОСОБА_1 була направлена не Вимога про дострокове виконання зобов'язання,а Досудова вимога, в якій повідомлялось, що станом на 29.04.2013 року у позичальника утворилась поточна заборгованість, яку було запропоновано сплатити, також було зазначено, що у разі незадоволення цієї претензії ОСОБА_4 буду вимушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису або звернення до суду з вимогою про стягнення боргу в примусовому порядку на загальну суму заборгованості». Жодного натяку на вимогу про дострокове виконання зобовязання або зміну кінцевого строку виконання зобовязання через вказівку на дату розгляду даної Вимоги в даному листі не йшлося. Таким чином, вважає відповідач, твердження позивача про вимогу зі сторони ОСОБА_3 про дострокове виконання зобов'язання є неспроможним, адже ОСОБА_3 не змінювався кінцевий строк повернення Кредиту та не ставилась Вимога про дострокове повернення всієї суми заборгованості з нарахованими відсотками та штрафними санкціями. У разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати. При цьому, зазначив, що саме Вимога про дострокове повернення кредиту ні на адресу Позичальника ні на адресу Поручителя ОСОБА_3 не направлялась.

Крім того, після направлення вищезазначеної Вимоги на адресу Поручителя та Досудової вимоги на адресу Позичальника ОСОБА_2, останнім була погашена прострочена заборгованість та періодично вносились кошти на погашення заборгованості за Кредитом, що підтверджується Випискою по особовому рахунку, а тому відсутні підстави для обчислення строку позовної давності з дня настання строку чергового платежу за основним зобовязанням, як на то вказує заявник у своїй позовній заяві, оскільки перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (ст.264 ЦК України).

Також, посилаючись п.8.5 Кредитного договору, відповідач вказав, що сторони домовились, що строк позовної давності за будь-якими вимогами ОСОБА_3, що випливають з цього Договору, встановлюються тривалістю три роки. Підписуючи Договір поруки, позивачка ОСОБА_1 погодилася з умовами Кредитного договору, що позовна давність з будь-яких Вимог ОСОБА_3 становить 3 роки.

У судовому засіданні представник відповідача надав суду пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено:

24.06.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний Договір №0710/0608/55-023 від 22.06.2008 р. строком користування по 24.06.2018 року, відповідно до умов якого встановлювалась: процедура та умови надання ОСОБА_3 кредиту Позичальнику в сумі 150000,00 доларів США; розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами; процедура та умови повернення Позичальником отриманого кредиту, нарахування та сплати процентів за отриманим кредитом; а також взаємні права та зобов'язання сторін, що виникають при наданні ОСОБА_3 кредиту.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 (надалі - Позивач) було укладено Договір поруки №0710/0608/55-023-Р-1, відповідно до якого ОСОБА_1 зобовязалась перед ОСОБА_3 відповідати за виконання зобовязань позичальника ОСОБА_2 за надані кредитні кошти у розмірі 50000 дол. США.

20 березня 2009 року між ВАГ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін і доповнень №1 до Договору поруки від 24.06.2008 року, відповідно до якого сторони домовились викласти п. 1 Договору поруки у новій редакції, а саме було змінено строк повернення Кредиту до 24.06.2023 року.

Відповідно до п.2 Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед ОСОБА_3 усім належним йому майном та грошовими коштами.

А у відповідності до п.7 Договору поруки Поручитель зобовязувався виконати Основне зобовязання у разі настання випадків зміни строків виконання зобовязання по Основному зобовязанню, передбачених Кредитним договором.

Ухвалою суду від 24.11.2014р. за клопотанням представника ПАТ „Дельта Банк до участі у справі у якості співвідповідача залучено ПАТ „Дельта Банк на підставі Договору продажу прав вимоги, укладеного 25.05.2012р. між ПАТ „Сведбанк та ПАТ „Дельта Банк , відповідно до якого ПАТ „Свед Банк передав ПАТ „Дельта-Банк права вимоги за кредитними та забезпечувальним договорами.

За вказаних обставин суд вважає, що належним відповідачем по справі є ПАТ «Дельта Банк» та виключає з кола відповідачів ПАТ «Сведбанк».

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття «предявлення вимоги» та «предявлення позову», як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобовязання.

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Судом встановлено, що Договором поруки № 0710/0608/55-023-Р-1 від 24.06.2008 р., укладеного з метою забезпечення належного виконання Позичальником ОСОБА_2 зобовязань за Кредитним договором між ОСОБА_3, позичальником ОСОБА_2 та ОСОБА_1, певний строк поруки не передбачений.

Як вбачається з наданого представником відповідача ПАТ «Дельта Банк» розрахунку заборгованості станом на 05.02.2014р. позичальника за Кредитним договором від 24.06.2008р ОСОБА_2, останній припинив здійснювати в обумовлені договором строки (встановлені Графіком погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотки за користування кредитними коштами, що є невідємною частиною до Кредитного договору) грошові внески з 19.06.2012р.

Проти цієї обставини не заперечував в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 (позичальник).

11.03.2014р. позивач ПАТ ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у солідарному порядку за кредитним договором від 24.06.2008 р., укладеному між позичальником ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк» та Договору поруки від, укладеному 24.06.2008р. між ОСОБА_3, позичальником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання позичальником грошових зобовязань перед ОСОБА_3. укладено Договір поруки №0710/0608/55-023-Р-1 від 24.06.2008 року.

Згідно з п. п 9.1-9.3 кредитного договору, «У випадку невиконання Позичальником та або Майновим поручителем/Іпотекодавцем будь-яких своїх зобов'язань за цим Договором та або умов договору іпотеки, зазначеного в п.2.1. цього Договору, та/або у випадку порушення Позичальником строків платежів, встановлених п.3.1., 3.3. цього Договору, ОСОБА_3 має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а Позичальник зобовязаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому п.9.2., 9.3 цього Договору.

Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється Позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її надіслання ОСОБА_3 за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах цього Договору або адресою, повідомленою Позичальником відповідно до п.5.5. цього Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надасться ОСОБА_3 відділенням зв'язку при відправленні Позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення.

У випадку невиконання Позичальником зазначеної у п.9.2. цього Договору письмової вимоги ОСОБА_3 про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним у строк, визначений в п.9.2. Договору, ОСОБА_3 має право звернути стягнення на Предмет іпотеки будь-яким способом за власним вибором ОСОБА_3, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріусу, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору іпотеки чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором та/або пред'явити позов у відношенні Позичальника та/або Майнового поручителя/іпотекодавця та задовольнити свої вимоги, що випливають з цього Договору, з будь-якого майна Позичальника».

На підставі цих пунктів, крім настання строку основного зобовязання 24.06.2018 року (згідно з договором про внесення змін і доповнень № 3 від 03.04.2012 року до кредитного договору: 24.06.2023 року), строк основного зобовязання настає ще й на 30 день з дня направлення вимоги позичальнику про дострокове повернення кредиту.

Згідно з вимогою № 31.4-08/5428/13 від 30.04.2013 р. про дострокове повернення кредиту: «АТ «Дельта Банк» доводить до Вашого відома, що Ви не виконуєте зобов'язання за Кредитним договором, внаслідок чого станом на 29.04.2013 за Кредитним договором наявна прострочена (поточна) заборгованість: 2799,80 доларів США та 0,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, АТ «Дельта Банк» вимагає розглянути претензію в строки, передбачені законодавством та договором та сплатити прострочену (поточну) заборгованість».

Згідно з додатком № 1 до договору про внесення змін і доповнень № 3 від 03.04.2012 року до кредитного договору, сума щомісячного платежу становить 622,50 доларів США.

Вказане означає, що на 29.04.2013 року позичальник декілька місяців не виконував зобовязання за кредитним договором, що означає, що у банку зявилося право на захист свого порушеного права навіть раніше 29.04.2013 року.

Згідно з розрахунком заборгованості банку за кредитним договором, з 25.05.2012 року, позичальник перестав виконувати належним чином зобов'язання за кредитним договором. З 09.04.2013 року, взагалі перестав їх здійснювати.

Крім цього, згідно з вимогою № 31.4-08/5428/13 від 30.04.2013 р. та вимогою № 31.4-08/5384/13 від 30.04.2013 р. (відправлення яких підтверджується копією поштового реєстру від 14.05.2013 року), «Керуючись положеннями чинного законодавства і умовами Кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником зобовязань, передбачених Кредитним договором, АТ «Дельта Банк» має право вимагати дострокового виконання зобовязань за кредитним договором в повному обсязі протягом встановленою договором строку з дати отримання відповідної вимоги, а саме повернення несплаченої суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а також штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, АТ «Дельта Банк» вимагає розглянути претензію в строки, передбачені законодавством та договором та сплатити прострочену (поточну) заборгованість: 2799,80 доларів США та 0,00 гривень

У разі незадоволення цієї претензії, вказано ОСОБА_3, останній буде вимушений захищати свої майнові права шляхам вчинення виконавчого напису нотаріуса або зверненням до сулу з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за Кредитним договором, яка станом на 29.04.2013року становить: 43884,24 доларів США та 0.00 гривень.

Згідно з п. п 9.1-9.3 кредитного договору, «У випадку невиконання Позичальником та або Майновим поручителем/Іпотекодавцем будь-яких своїх зобов'язань за цим Договором та або умов договору іпотеки, зазначеного в п.2.1. цього Договору, та/або у випадку порушення Позичальником строків платежів, встановлених п.3.1., 3.3. цього Договору, ОСОБА_3 має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а Позичальник зобовязаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому п.9.2., 9.3 цього Договору.

Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється Позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її надіслання ОСОБА_3 за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах цього Договору або адресою, повідомленою Позичальником відповідно до п.5.5. цього Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надасться ОСОБА_3 відділенням зв'язку при відправленні Позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення.

У випадку невиконання Позичальником зазначеної у п.9.2. цього Договору письмової вимоги ОСОБА_3 про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним у строк, визначений в п.9.2. Договору, ОСОБА_3 має право звернути стягнення на Предмет іпотеки будь-яким способом за власним вибором ОСОБА_3, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріусу, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору іпотеки чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором та/або пред'явити позов у відношенні Позичальника та/або Майнового поручителя/іпотекодавця та задовольнити свої вимоги, що випливають з цього Договору, з будь-якого майна Позичальника».

Таким чином, суд приходить до висновку, що 30.04.2013р. ПАТ «Дельта Банк» звернувся до поручителя за договором поруки від 24.06.2008р. ОСОБА_1 з письмовою вимогою про усунення порушення з боку позичальника умов кредитного договору укладеного між останнім та ПАТ «Сведбанком 24.06.2008р., про сплату простроченої заборгованості, вказавши, що в разі незадоволення цієї претензії протягом встановленого Іпотечним договором строку, ОСОБА_4 буде вимушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або зверненням до суду з вимогою про примусове стягнення боргу.

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення заборгованості до позичальника та поручителя за кредитним договором та договором поруки ПАТ «Дельта Банк» звернувся лише 11.03.2014р.

Таким чином, змінивши дату основного зобовязання, відповідач ПАТ «Дельта Банк» не звернувся до поручителя позивача із відповідним позовом у судовому порядку протягом шести місяців, а подав позов лише 11.03.2014р., а тому, враховуючи вимоги ч.4 ст.559 ЦК України, на думку суду, строк дії поруки припинився.

При цьому суд не приймає заперечення представника відповідача як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати у сумі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 252, 553, 554, 559, 625, 1050 ЦК України, ст. ст. 212-214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати Договір поруки від 24.06.2008р. № 0710/0608/55-023/Р-1, укладений 24.06.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобовязань позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 0710/0608/55-023 від 24.06.2008р., припиненим з 09.06.2012р.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Боровікова