Справа № 309/2615/15-ц
Провадження № 2/309/1293/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

при секретарі Попадинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її колишній чоловік ОСОБА_4, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з листопада 1987 року по квітень 2008 року.

Дітей від шлюбу у них не народилося, що і було причиною розірвання шлюбу. При розірванні шлюбу питання розподілу спільно нажитого майна вони не вирішували, так як вони проживали у її батьків у с. Сокирниця. Спільно нажитим майном була лише земельна ділянка розміром 0,2859 га, розташована у АДРЕСА_1 та зареєстрована за ОСОБА_4 і належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2005 року. У неї з колишнім чоловіком були свої домовленості відносно вказаного майна, однак письмово вони ніяких угод з цього приводу не укладали і всі питання спільного майна вони надіялися вирішити у майбутньому.

Смерть її колишнього чоловіка була раптовою і він не встиг розпорядитися належним йому майном та відповідно і спільно нажитим майном. Таким чином, вона, як співвласник спільно нажитого померлим майна має право на його 1/2 частину. Інша ж частина спільно нажитого майна належить померлому і є спадковим майном, спадкоємцями якого є відповідачі.

Просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину у спільно нажитому в шлюбі з ОСОБА_4 майні, а саме на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої у с. Сокирниця Хустського району Закарпатської області.

Позивачка та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися. Від представника позивачки ОСОБА_5 надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилися. Від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також заперечення на позов ОСОБА_1 Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки позивачка при розірванні шлюбу 02.04.2008 року не ставила питання про розподіл спільно нажитого майна, так як отримала від ОСОБА_4 2000 доларі США за належну їм на праві спільної сумісної власності земельну ділянку, що підтверджується розпискою, а також нею пропущено строк позовної давності щодо поділу спільного майна подружжя, про поновлення якого вона не клопотала.

Третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. в судове засідання не з'явилася. До суду від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, питання вирішення позову залишає на розсуд суду.

В порядку, передбаченому ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та третьої особи приватного нотаріуса Король Н.І. і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 14 листопада 1987 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який розірвано 02 квітня 2008 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 22.04.2008 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2005 року ОСОБА_4 при житті був власником земельної ділянки площею 0,2859 га у АДРЕСА_1, яку він набув у шлюбі з позивачкою.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

З розписки, написаної позивачкою ОСОБА_1 15 березня 2008 року вбачається, що вона отримала від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2000 доларів США за вищевказану земельну ділянку, належну їм на праві сумісної спільної власності подружжя і матеріальних претензій щодо цієї земельної ділянки вона не має і у майбутньому мати не буде.

Отже, з вищенаведеного слідує, що позивачка та її колишній чоловік ОСОБА_4, перебуваючи ще у шлюбі, дійшли взаємної згоди щодо розподілу спірної земельної ділянки.

Одночасно, у своїх заявах відповідачі та представник ОСОБА_6 ставлять питання про застосування позовної давності щодо позовних вимог ОСОБА_1, так як вона пропустила строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України, до вимог про поділ майна, заявлених після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Як встановлено в судовому засіданні, з даним позовом до Хустського районного суду Закарпатської області позивачка ОСОБА_1 звернулася 04 серпня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку, встановленого як ст. 257 ЦК України так і ст. 72 СК України.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Однак, позивачка не ставить питання про поновлення цього строку.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Король Н.І. про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину у спільно нажитому в шлюбі з ОСОБА_4 майні, а саме на 1/2 частину земельної ділянки у АДРЕСА_1, слід відмовити за безпідставністю позовних вимог та у зв'язку із спливом строку позовної даності.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 60,69,72 СК України, ст.ст. 256, 257, 261, 266, 267 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хустської районної нотаріальної контори про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована у АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Довжанин М. М.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.