У х в а л а

іменем україни

11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу запозовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 20 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_5 93 483 грн 24 коп. боргу за договором позики від 20 квітня 2012 року, посилаючись на ті обставини, що вона добровільно не виконує взятих на себе зобов'язань за договором та не повертає отримані грошові кошти.

20 травня 2015 року рішенням Тетіївського районного суду Київської області у задоволенні позову відмовлено.

20 липня 2015 року рішенням апеляційного суду Київської області рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 53 064 грн 98 коп. боргу за договором позики.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду і ухвалити нове, яким задовольнити позов, мотивуючи свої вимоги тим, що судами порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд правильно встановив обставини справи про те, що 20 квітня 2012 року між сторонами укладено договір позики, за яким позивач передав, а відповідачка отримала 22 160 грн, 928 євро, 6 948 доларів США, та зобов'язалась повернути борг до 31 грудня 2012 року, однак в повному обсязі не виконала взятих на себе зобов'язань та не повернула частину цих грошових коштів, і сума боргу становить 2 188 доларів США та 7 910 грн, що є підставою для стягнення цих коштів, як передбачено ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, та задоволення позову в цій частині.

При цьому судом правильно застосовано закон, що регулює спірні відносини, оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Київської області від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Київської області від 20липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

Д.О. Остапчук

В.О.Савченко