ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7312/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Германенко В.А., в приміщенні Дарницького районного суду м.Києва, в судовому засіданні по розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

Встановив:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаною заявою в порядку позовного провадження цивільного судочинства, в якій, зокрема просив стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» з ОСОБА_2 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 1545 грн. 02 коп. станом по 30.06.2015 року, зокрема, зазначивши вимогу щодо стягнення інфляційної складової боргу в сумі 388,85 грн. та штрафних санкцій.

Автоматичний перерозподіл справи на суддю Вовка Є.І. було здійснено 06 грудня 2015 року (а.с.3, 23).

Вивчивши наявні матеріали, суд встановив, що відповідно до положень ст.96, ч.3 ст.118 ЦПК України вказана позовна заява щодо вказаних вимог може бути подана тільки в разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Проте, з наданих позивачем до суду документів - з копії ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2015 року №753/7927/15-ц (а.с.12) вбачається, що вказаною ухвалою було скасовано судовий наказ Дарницького районного суду м. Києва щодо стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» з ОСОБА_2 від 10.02.2015 року - тобто щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги вочевидь за інший - більш ранній період, а також щодо стягнення іншої суми боргу за житлово-комунальні послуги, а саме в сумі 361 грн. 09 коп.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» у судове засідання 28 грудня 2015 року не з»явився, був повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи завчасно (згідно з розписками як Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада», так і його представника від 21.12.2015 року), про будь-які причини неявки представник позивача суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутність заяви не подав, не надав будь-якого обгрунтування (доказів) щодо підстав невідповідності вказаних періодів та сум боргу за житлово-комунальні послуги, отже з наявних документів не вбачається даних щодо відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом щодо вимог про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» з ОСОБА_2 як заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 1545 грн. 02 коп., так і щодо такої заборгованості станом по 30.06.2015 року, а також щодо відмови у стягненні інфляційної складової боргу в сумі 388,85 грн. та 3% річних у розмірі 53,27 грн.

При цьому, судом враховано, що відповідно до положень ч.1 ст.157 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи вказаної категорії не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі, а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, відповідно до ч.1, 2, 8 ст.8 ЦПК України: суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України; якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З положень ст.16 ЦПК України вбачається, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду України в ухвалі від 21 вересня 2011 року (справа №6-20106св09) зокрема містяться висновки щодо наслідків встановлення обставин, які свідчать про те, що провадження у справі відкрито за вимогою, яка не підлягає правовому захисту в іншому провадженні, ніж провадження, в якому повинно було розглядатися таке питання (п. 6 ч. 1 ст. 214, п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України), та зазначено, що вказане є фактом, який підтверджує неправомірність виникнення цивільного процесу в цьому випадку (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України).

Відповідно до п.1) ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного,

керуючись ст.205 ЦПК України,

Ухвалив:

Закрити провадження у справі №753/15609/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів.

Суддя: