АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5883/15 Справа № 191/5555/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2014 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про виселення,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 26.06.2007 року уклали кредитний договір №DNUOGK00001327. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору Банк зобов'язався надати Відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 14300.00 доларів США строком до 27.06.2037 р., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 27.06.2007 р. уклали договір іпотеки №DNUOGK00001327. Згідно з п. 33.3 договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 28.80, житловою площею 16.90 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов'язання за Кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 16.10.2012 року суд ухвалив рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 28.80, житловою площею 16.90 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк».

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

У зв'язку з чим просить суд виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_2. Судові витрати покласти на відповідача.

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Виселено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляцій скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.155-158).

Вислухавши представника апелянта ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції, керуючись ч.1-2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" та ч.1, 3 ст. 109 ЖК України, посилався на те, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 16.10.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 28.80, житловою площею 16.90 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4., шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк». Для реалізації вищевказаного рішення суду необхідно, щоб всі мешканці, що проживають в даному будинку були виселені, оскільки при продажу можуть бути порушені як права позивача - продавця так і права покупця.

09.10.2013 року позивачем була направлена вимога про виселення із будинку на ім'я відповідача ОСОБА_3, надано тридцятиденний строк для добровільного виселення.

Проте з даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне:

Згідно ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення чи житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.

Частинами 2 і 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» встановлений певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

З кредитного договору №DNUOGK00001327 від 26.06.2007 року, вбачається, що сторони перебували у договірних стосунках, позивач надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 14300,00 долар США з кінцевим терміном повернення 27.06.2037 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 27.06.2007 р. уклали договір іпотеки №DNUOGK00001327.

Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 16.10.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 28.80, житловою площею 16.90 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_4, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» .

09.10.2013 року позивачем була направлена вимога про виселення із будинку на ім'я відповідача ОСОБА_3, надано тридцятиденний строк для добровільного виселення (а.с.12).

Проте, матеріали справи не містять відомостей про те, що дана вимога отримана ОСОБА_3

Крім того, ухвалюючи рішення в частині виселення інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3, суд першої інстанції не зясував, що в даній квартирі без реєстрації проживають апелянт - дружина відповідача та їх неповнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та не вирішив питання про залучення до участі у справі апелянта та орган опіки і піклування.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про виселення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_6