Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 червня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі - Гречко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант ОСОБА_1», ОСОБА_2,

про стягнення заборгованості та збитків в примусовому порядку відповідно до договору про фінансовий лізинг,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант ОСОБА_1», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків в примусовому порядку відповідно до договору про фінансовий лізинг. Позивач вказує, що 30.09.2011р. з відповідачем був укладений договір про фінансовий лізинг №00003624, відповідно до якого позивач передав у розпорядження ТОВ «Гарант ОСОБА_1» транспортний засіб - Volkswagen Touareg, 2011 року випуску, шасі №WVGZZZ7PZCD013898, реєстраційний номер АА 6659 KT, за що ТОВ «Гарант ОСОБА_1» повинен був сплатити 62250,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 20750,00 доларів США. Позивач вказує, що відповідач відповідно до п.6.1. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, що становлять невідємну частину договору, зобовязався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до плану відшкодування. Позивач вказує, що відповідач порушив свої зобов'язання за договором, та станом на 17.06.2014р., у відповідача ТОВ «Гарант ОСОБА_1» виникла заборгованість за період з 16.06.2013р. по 26.07.2013р. за несплату лізинговими платежами на загальну суму в розмірі 16904,17грн. В зв'язку з неналежним невиконанням умов договору фінансового лізингу, позивач надіслав відповідачу вимоги щодо сплати лізингових платежів, які залишилися без виконання. В зв'язку з цим, позивачем у відповідності до вимог п.12.6. договору про фінансовий лізинг в односторонньому порядку 26.07.2013 року було розірвано даний договір. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача ТОВ «Гарант ОСОБА_1» та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше лізинг Україна» заборгованість за договором фінансового лізингу №00003624 від 30.09.2011 року

в розмірі 16904,17 грн., збитки у розмірі 163280,64 грн., штраф у розмірі 1304,96 грн., пеню у розмірі 2367,72 грн., 3% річних у розмірі 710,32грн., та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 927,85 грн., неустойку у розмірі 83684,90 грн..

Представник позивача до судового за сідання не зявився, надав заяву в якій просить розглянути дану справу за його відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Гарант ОСОБА_1» та відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню таких підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг», за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Згідно п.3 ч.2 ст.11 вказаного Закону лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору.

Судом встановлено, що 30 вересня 2011 року між позивачем та відповідачами ТОВ «Гарант ОСОБА_1» та ОСОБА_2 укладено договір фінансового лізингу №00003624, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у платне користування автомобіль марки Volkswagen Touareg, 2011 року випуску, шасі №WVGZZZ7PZCD013898, реєстраційний номер АА 6659 KT, який належить на праві власності Банку ПАТ«КІБ Креді Агріколь» на строк 60 місяців. Відповідач прийняв предмет лізингу - автомобіль марки Volkswagen, держаний реєстраційний номер: АА6659МС та зобов'язався щомісячно не пізніше «15» календарного дня з дати направлення рахунку відповідачу, винагороди за користування та моніторинг предмету лізингу та інші платежі, пов'язані з виконанням вищевказаного договору у розмірі та строки визначені у Графіку лізингових платежів, який є додатком № 2 до договору фінансового лізингу №00003624 від 30 вересня 2011 року. За порушення вказаних зобов'язань, відповідач зобов'язався сплатити пеню в розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу. До відповідача можуть бути застосовані штрафні санкції за нагадування про несплату, у випадку прострочення платежів у розмірі що становить гривневий еквівалент суми у 15 доларів США за першу платіжну вимогу, 20 доларів США за другу платіжну вимогу та 25 доларів США за третю платіжну вимогу. За умовами договору на відповідала можуть бути покладені компенсація будь-яких витрат, понесених позивачем, зокрема витрати на юридичні послуги, судові та позасудові процедури з метою стягнення сум, не сплачених відповідачем у відповідності до договору.

Судом досліджено договір про фінансовий лізинг від 30.09.2011р. згідно якого поручитель несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобовязань Лізингоодержувача на підставі або у звязку з контрактом або будь-якою його невідємною частиною, а також за будь-якого лізингоодержувача, в разі переводу боргу. Поручитель у повному обсязі відшкодовує всі платежі, що підлягають сплаті у відповідності до контракту протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення від Порше Лізинг України.

Згідно із ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до п. 12.9. Умов лізингу, у разі дострокового припинення Договору з боку позивача, відповідач зобовязувався повернути Обєкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу Позивача впродовж 10 робочих днів з дати одержання вимоги Позивача про таке повернення.

Судом встановлено, що відповідачі після того, як були проінформований про припинення Договору і про вимогу повернути обєкт лізингу, ухилявся від повернення такого, чим порушив умови Договору.

Відповідно до ч.2.ст.785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Враховуючи те, що згідно із ч.2 ст.806 Цивільного кодексу України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм(оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом, то через неповернення відповідачем обєкту лізингу у встановлений строк, позивач отримав право вимагати сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування обєктом лізингу за період прострочення повернення обєкту лізингу.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором фінансового лізингу №00003624 від 30.09.2011р. та передав відповідачу предмет лізингу, а відповідач отримав у платне користування автомобіль марки Volkswagen, держаний реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідач, проте, свої зобов'язання перед позивачем не виконав, в результаті чого станом на 17 червня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 16904,17 грн., збитки у розмірі 163280,64 грн., штраф у розмірі 1304,96 грн., пеню у розмірі 2367,72 грн., 3% річних у розмірі 710,32грн., та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 927,85 грн., неустойку у розмірі 83684,90 грн..

Враховуючи, що відповідачі зобов'язання за договором фінансового лізингу №00003624 від 30.09.2011 року не виконали, позивач має право вимагати відшкодування збитків відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг» та вказаного договору, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідачів у солідарному примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку судовий збір у розмірі 2691,81 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», ст.ст.526,536,549,611,785,806,808,1048,1214 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант ОСОБА_1» та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше лізинг Україна» суму заборгованості за договором фінансового лізингу №00003624 від 30 вересня 2011 року в розмірі 269180 (Двісті шістдесят девять тисяч сто вісімдесят) гривень 56 копійок.

Стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант ОСОБА_1» та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше лізинг Україна», суму судового збору в розмірі 2691( Дві тисячі шістсот девяносто одна) гривень 81 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївській області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя