Справа № 510/1591/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015 року Ренійський районний суд Одеської області

В складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Міхайліченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач у судове засідання не зявися, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:

-копія технічного паспорту на буд. №96, по вул. Дунайська, у м. Рені Одеської області;

-копія паспорта ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

-копія договору дарування №948;

-копія плану поділу житлового будинку;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що власником будинку №96 по вул. Дунайська у м. Рені є відповідач по справі.

У 2004 році власник подарував позивачу частину майна, а саме: літню кухню літ. Г, сараї літ. Е, Ж, ж, ж1, після чого позивач почав користуватися ним та господарювати, вважаючи, що є фактичним власником майна. Позивач мешкає у вказаному будинку, сплачує комунальні платежі, робить поточні та капітальні ремонти ремонти.

Позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з проханням переоформити будинок належним чином, але кожен раз вона запевняла позивача, що документи виготовлюються.

З 2004 року відповідач або інші правонаступники власника жодного разу не витребували у позивача майно, вимог щодо повернення будинку не висували, не заперечували проти ремонтів.

Враховуючи викладене, позивач вважає що правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим нерухомим майном, а саме частиною майна у будинку №96 по вул. Дунайська, у м. Рені, протягом 11 років, тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за ним. Також позивач просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою на якій розташований житловий будинок №96 по вул. Дунайська у м. Рені, Одеської області, як зазначено на схемі поділу житлового будинку, яку він додав до матеріалів справи.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 344 ЦК України передбачає випадок набуття права власності за набувальною давністю. За цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Слід також зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

Позивач з 2004 р. вільно та безперервно володіє частиною майна у будинку №96 по вул. Дунайська, у м. Рені, тобто більше десяти років. Позивач фактично виконує обовязки власника майна: здійснюює поточний ремонт будівлі та її технічне обслуговування, доглядає за її збереженням та ін. Відповідачу про це відомо, однак він не чинить будь-яких перешкод у володінні майном, не предявляє до позивача будь-яких претензій, взагалі не проти визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за позивачем. Позивач фактично, законно володіє чужим майном, оскільки між ним та відповідачем не укладалися договори про утримання нерухомого майна, його оренду та ін.

З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає правові підстави для визнання за позивачем права власності на частину майна у будинку №96 по вул. Дунайська, у м. Рені, з положень набувальної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1223, 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, -

В и р і ш и в:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину майна, а саме: літню кухню літ. Г, сараї літ. Е, Ж, ж, ж1, споруда №6, огорожа №5 по вул. Дунайська, буд. №96 в м. Рені, Одеської області в порядку набувальної давності.

3. Встановити порядок користування земельною ділянкою на якій розташований житловий будинок №96 в м. Рені, Одеської області згідно графічної частини плану поділу житлового будинку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Ренійський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: К.В. Сорокін