Справа № 761/5343/15-ц
Провадження №2/761/3672/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Перша Київська державна нотаріальна контора головного управління юстиції м. Києва про захист прав на обов'язкову частку у спадщині, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просить суд встановити факт, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1 досягла непрацездатного віку, що встановлено Законом України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування», через встановлення для жінок пенсії за віком; встановити законне право позивача на обов'язкову частку у спадщині, яка залишилась на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 на праві власності, що підтверджена свідоцтвом про право власності на ? частки квартири та охоплена заповітом; встановити законне право на ? частку спадщини - квартири, що не охоплена заповітом та відноситься до частини спадщини (квартири), яка належить спадкодавцеві на праві спадщини,яка доведена свідоцтвом про право на спадщину. Свої вимоги мотивує тим, що на позивач є донькою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Спадкодавець за життя залишила заповіт - і заповідала все своє майно на онуків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є дітьми позивача. Проте, станом на день смерті матері позивач була непрацездатною особою, досягнула пенсійного віку, а отже і має право на обов'язкову долю у спадщині. Проте, відповідачі звернулись до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про усунення ОСОБА_1 від спадкування. В подальшому позов залишено без розгляду, та у зв'язку із тим, що нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори вимагає відповідне рішення, представник позивача і звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, яка одночасно є представником ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення позову. Пояснила, що позивач, яка є їх з другим відповідачем матір'ю не набула на день смерті бабусі - спадкодавця статусу непрацездатної особи. Крім того, позивач не позбавлений можливості, якщо дійсно має право на обов'язкову частку у спадщині за законом отримати її, оскільки на день розгляду справи будь - які перешкоди для цього відсутні.

ОСОБА_4 також просив відмовити у задоволенні вимог позивача, зважаючи на відсутність спору.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, що його видано 19.11.2013 р. відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Як свідчать матеріали справи, за свого життя Адрієвська зробила на випадок своєї смерті відповідне розпорядження та склала заповіт, який було посвідчено 10.10.2011 року Яковенко Л.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

За заповітом ОСОБА_5 заповідала належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по ? частині кожному з них.

Встановлено, що Першою Київською державною нотаріальною конторою за заявами відповідачів відкрито спадкову справу за померлою ОСОБА_5

Як свідчать матеріали справи, 22.11.2013 р. з заявою про прийняття спадщини звернулась і ОСОБА_1.

14.01.2014 р. Завідувач Першої Київської нотаріальної контори направив в адресу позивача відповідь про те, що 02.02.2015 року будуть видані свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_5 на ім'я спадкоємців за заповітом ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Представник позивача вважає, що діти бажають позбавити позивача права на спадщину, як непрацездатну особу, тому і звернулись до Святошинського районного суду м. Києва з відповідним позовом, який згодом було залишено без розгляду. Проте, зважаючи на те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусу необхідне відповідне судове рішення представник позивача і звернувся з даним позовом про встановлення факту.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у п. 2 роз'яснив, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

За приписами ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом.

Як свідчить довідка надана ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва від 05.05.2014 р., остання перебуває на обліку у даному відділу та є пенсіонером.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону

Положеннями ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року.

Зважаючи на те, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому представник позивача просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини досягла непрацездатного віку.

Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зважаючи на те, що час з якого особа в силу досягнення певного віку стає непрацездатною особою встановлено Законом і пов'язано з датою народження особи, підстави для встановлення факту, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1 досягла непрацездатного віку в розумінні вимог чинного законодавства відсутні.

Також, на думку суду, не підлягають задоволенню і вимога встановлення законного права позивача на обов'язкову частку у спадщині за померлою ОСОБА_5, зважаючи на наступне.

За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

Чинне законодавство України передбачає, що обов'язкову частку непрацездатний спадкоємець отримує без урахування наявності заповіту та поза згоди інших спадкоємців.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні будь - яких спорів між спадкоємцями щодо отримання спадщини за ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не існує.

Також в ході розгляду справи не знайшло свого підтвердження, що відповідачі заперечують права позивача в разі, якщо остання є непрацездатною.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,212-215, 256 ЦПК України, ст. ст. 15, 1241 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя