Справа № 459/1924/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,з участю третіх осіб: КП «Червонограджитлокомунсервіс», Органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області про усунення перешкод в користуванні житловою площею квартири, вселення, визнання права на користування житловою площею квартири, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, із врахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 07.08.2015 року, 27.08.2015 року та заяви про збільшення та уточнення позовних вимог від 14.09.2015 року, просить: вселити її дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартиру АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на користування загальною площею квартири АДРЕСА_1 в розмірі 18,8 кв.м.; визнати за нею, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на проживання, приватизацію та користування загальною площею квартири АДРЕСА_1 в розмірі 18,8 кв.м.; стягнути з відповідача на її користь 20000,00 грн. завданої її та її дітям моральної шкоди; зобовязати відповідача усунути перешкоди їй, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користуванні житловою площею спірної квартири шляхом: заміни замка до вхідних дверей для вільного доступу до спірного помешкання; звільнення кімнати № 8 згідно поверхневого плану квартири, яка виділена їй у користування, вселення її, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартиру АДРЕСА_1. На обґрунтування вимог послалася на те, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25.05.2012 року (набрало законної сили 04.06.2012 року), з урахуванням ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 24.10.2012 року (набрала законної сили 26.11.2012 року) в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання її та її неповнолітньої доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право на житло відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи орган опіки та піклування виконкому Червоноградської міської ради, КП «Червонограджитлокомунсервіс» про усунення перешкод в користуванні житлом та визначення порядку користування квартирою задоволено; зобовязано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 та її неповнолітній доньці ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користуванні квартирою по вул. Клюсівській, 7/16 в м. Червонограді Львівської області; визнано за ОСОБА_3 та її неповнолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування ізольованою кімнатою №8 згідно поверхневого плану вказаної квартири житловою площею 12.8 кв.м.; визнано за ОСОБА_4 право користування ізольованою кімнатою №5 згідно поверхневого плану вказаної квартири житловою площею 11.0 м.кв.; житлову кімнату під №4, 2 коридори, санвузол, кухню, 2 кладових, балкон згідно поверхневого плану вказаної квартири залишено у спільному користуванні; зобовязано житловий відділ КП «Червонограджитлокомунсервіс»укласти з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 окремі договори найму на житлове приміщення, по вул. Клюсівській, 7/16 в м. Червонограді Львівської області якими залишити в користуванні ОСОБА_3 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 згідно поверхового плану квартири, житлову кімнату №8 площею 12.8 м.кв., в користуванні ОСОБА_4 -житлову кімнату №5 площею 11.0 м.кв., в спільному користуванні залишити житлову кімнату під №4, 2 коридори, санвузол, кухню, 2 кладових, балкон згідно поверхневого плану вказаної квартири. На підставі цього рішення зазначає, що нею укладено з КП «Червонограджитлокомунсервіс» окремий договір найму на житлове приміщення спірної квартири і наданий особовий рахунок 16А, ОСОБА_4 був наданий особовий рахунок 16. Вказує, що на даний час на вказаній житловій площі квартири зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4-ОСОБА_7, що відповідач й надалі продовжує чинити перешкоди у користуванні квартирою, а саме: змінює замки у вхідних дверях. ОСОБА_7, що неправомірними діями відповідача їй завдано значних моральних та психічних страждань, оскільки ні вона, ні її діти по сьогоднішній день не вселились у спірну квартиру.

Відповідач 27.08.2015 року подав заперечення на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу повністю у задоволенні позову. Заперечення мотивоване тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25.02.2012 року вирішено питання щодо порядку користування квартирою, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, вул. Клюсівська, 7/16 Львівської області. ОСОБА_7, що вищевказане рішення ним виконано та ним жодних перешкод позивачу у користуванні вказаною вище квартирою не чиняться. Зазначає, що позивач добровільно не проживає у спірній квартирі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що відповідач протягом тривалого часу чинить позивачу та її дітям перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, вул. Клюсівська, 7/16 Львівської області.

Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися.

Представник третьої особи КП «Червонограджитлокомунсервіс» у судове засідання не зявився, подав заяву від 13.11.2015 року про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не зявився.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що до нього зателефонувала жінка та попросила допомогти потрапити їй у помешкання, яке з її слів розділене за рішенням суду. Постукавши в двері квартири, що за адресою: м. Червоноград, вул. Клюсівська, 7/16 Львівської області, відкрив чоловік, вони пройшли на кухню вказаної квартири. Поспілкувавшись, останній висловив свою позицію, пояснивши, що має право проживати у цій квартирі. Потім пройшли в зал, біля залу була відкрита кімната, пошкоджень на двері не було.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідка ОСОБА_8, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.01.2007 року, яке набрало законної сили, визнано ОСОБА_9 такою, що втратила право на житло в квартирі АДРЕСА_2; в решті позовних вимог відмовлено; зустрічний позов задоволено частково; вселено ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_2; в решті зустрічного позову відмовлено.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25.05.2012 року (набрало законної сили 04.06.2012 року), з урахуванням ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 24.10.2012 року (набрала законної сили 26.11.2012 року) в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання її та її неповнолітньої доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право на житло відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи орган опіки та піклування виконкому Червоноградської міської ради, КП «Червонограджитлокомунсервіс» про усунення перешкод в користуванні житлом та визначення порядку користування квартирою задоволено; зобовязано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 та її неповнолітній доньці ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користуванні квартирою по вул. Клюсівській, 7/16 в м. Червонограді Львівської області; визнано за ОСОБА_3 та її неповнолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування ізольованою кімнатою №8 згідно поверхневого плану вказаної квартири житловою площею 12.8 кв.м.; визнано за ОСОБА_4 право користування ізольованою кімнатою №5 згідно поверхневого плану вказаної квартири житловою площею 11.0 м.кв.; житлову кімнату під №4, 2 коридори, санвузол, кухню, 2 кладових, балкон згідно поверхневого плану вказаної квартири залишено у спільному користуванні; зобовязано житловий відділ КП «Червонограджитлокомунсервіс»укласти з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 окремі договори найму на житлове приміщення, по вул. Клюсівській, 7/16 в м. Червонограді Львівської області якими залишити в користуванні ОСОБА_3 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 згідно поверхового плану квартири, житлову кімнату №8 площею 12.8 м.кв., в користуванні ОСОБА_4 -житлову кімнату №5 площею 11.0 м.кв., в спільному користуванні залишити житлову кімнату під №4, 2 коридори, санвузол, кухню, 2 кладових, балкон згідно поверхневого плану вказаної квартири.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб відповідач та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 21.06.2007 року.

Як видно з акту КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 23.04.2015 року № 191 за адресою: м. Червоноград, вул.. Клюсівська, 7/16 зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4-М.О., ІНФОРМАЦІЯ_6 На даний час за вказаною адресою проживають ОСОБА_4, дочка ОСОБА_4-М.О., ІНФОРМАЦІЯ_6 та дружина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка незареєстрована за вищевказаною адресою.

Відповідно до положення частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Усупереч наведеній правовій нормі позивачем не подано суду жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що відповідач чинить їй та її дітям: ОСОБА_5, ОСОБА_6 перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, вул. Клюсівська, 7/16, тому позов в частині вселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у спірну квартиру та усунення перешкод в користуванні цією квартирою задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги є необґрунтованими.

А посилання позивача на те, що відповідач зламав замок в її кімнаті у вказаній квартирі судом критично оцінюються, оскільки свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що перебуваючи у квартирі, що за адресою: м. Червоноград, вул. Клюсівська, 7/16 Львівської області жодних пошкоджень у ній не виявив.

Крім цього, згідно з положенням частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначеними вище судовими рішеннями встановлено порядок користування спірною квартирою, тому позовні вимоги про визнання за позивачем та її дочкою ОСОБА_5 права проживання у спірній квартирі не задовольняються, а щодо цієї позовної вимоги стосовно її дочки ОСОБА_6, то така також не задовольняється, оскільки позивачем не доведено, що відповідач чинить перешкоди останній в проживанні та користуванні у зазначеній вище квартирі.

Що стосується позовної вимоги про визнання за позивачем та її дітьми: ОСОБА_5, ОСОБА_6 права на приватизацію спірної квартири, суд вважає, що така не задовольняється, виходячи з наступного.

Відповідно до положення частини 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності . Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні який знаходиться державний житловий фонд.

З аналізу вказаних вище правових норм слідує, що право на приватизацію квартири є виключним правом особи, яка проживає в цій квартирі та приватизація майна здійснюється виключно уповноваженими на це органами.

Стосовно позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Усупереч вищевказаному, позивачем не доведений факт заподіяння їй моральних страждань неправомірними діями відповідача, не доведено причинного зв'язку між діями останнього та спричиненням моральних страждань, також не наведено жодних доказів у чому полягає та чим саме керувалася позивач визначаючи розмір морального відшкодування, тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди не задовольняється..

Отже, позов не задовольняється.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. І. Рудаков