"17" грудня 2015 р. Справа № 363/3314/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

17 грудня 2015 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., при секретарі Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором кредиту, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору № 401097625 від 22.12.2011р. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 19845,12 грн. з кінцевим строком погашення до 23.12.2013 року. Згідно до умов договору позичальник зобовязаний погашати заборгованість, однак, свої зобовязання не виконує. Станом на 23.12.2013р. утворилась заборгованість в розмірі 17 904, 69 грн., яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту 12111,57 грн., прострочених відсотків за користуванням кредитом 0, 18 грн., простроченої комісії 392, 94 грн., пені 5400 грн. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 401097625 від 22.12.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа Банк». Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статус нового кредитора за Договором кредиту № 401097625 від 22.12.2011 року укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 З метою вирішення питання, щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за Договором кредиту № 401097625 від 22.12.2011 року позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості. Відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права позивача. Оскільки ОСОБА_1 ухиляється від сплати заборгованості, позивач просить у примусовому порядку стягнути з неї суми заборгованості 17 904,69 грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 243, 60 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином про що є підтвердження у матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.

Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.

17 грудня 2015 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись відповідно до вимог закону або договору.

Судом встановлено, що 22.12.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 401097625, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 19 845, 12 грн. на принципах поворотності, платності, строковості про що свідчить копія кредитного Договору ( а.с. 14 - 15). Підписання кредитного Договору позичальником і є підтвердженням укладення між сторонами Договору, що складається з заяви позичальника. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 401097625 від 22.12.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа Банк». Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статус нового кредитора за Договором кредиту № 401097625 від 22.12.2011 року укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 (а.с. 6 9).

Підписання цього Договору є прямою та безумовного згодою позичальника на встановлені банком умови.

Під час укладення угоди сторони керувались положеннями ст. 634 ч.1 ЦК України, а саме: договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконує, станом на 23.12.2015р. заборгованість за кредитним Договором № 401097625 складає 17 904, 69 грн., виходячи з наступного: з простроченої заборгованості по тілу кредиту 12111,57 грн., прострочених відсотків за користуванням кредитом 0, 18 грн., простроченої комісії 392, 94 грн., пені 5400 грн.

В свою чергу банком свої зобовязання, визначені в ст. 1054 ЦК України виконано.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань боржником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з письмовою заявою про розірвання договору або проханням щодо зміни тарифів позичальник не звертався.

Окрім того, в судове засідання відповідач взагалі не зявився, не скористався своїми правами, передбаченими ст. ст. 10, 27 ЦПК України, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав доказів по справі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені зобовязання по кредитному договору, до наступного часу заборгованість не погашена, позивачем з свого боку виконані всі умови договору, права позичальника не порушені, позивачем давалась змога відповідачу в добровільному порядку погасити заборгованість, однак, ним вимоги позивача ігнорувались, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості на користь позивача.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.5-11, 60, 88, 209, 212-215, 224-233, 292 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 530, 610, 614, 634, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором кредиту- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_1) на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» () заборгованість у розмірі 17 904 (сімнадцять тисяч девятсот чотири) гривні 69 (шістдесят девять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_1) на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» () судовий збір в сумі 243 ( двісті сорок три ) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя: М.Б. Баличева