ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6077/14-ц
Провадження № 2/362/786/15
З АО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
при секретарі - Даниленко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-
У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, збільшивши 28 квітня 2015 року вимоги якого, просив суд стягнути із відповідача на його користь загальну суму заборгованості у розмірі 60 000 грн.
Вказуючи на те, що між ним та відповідачем 17 вересня 2014 року укладено усний договір щодо виконання робіт з виготовлення та установки паркану біля належного позивачу будинку, в звязку із чим 17 вересня 2014 року позивач надав відповідачу завдаток в розмірі 15 000 грн. та 19 вересня 2014 року надав ще 3 500 грн., що підтверджується розписками за якими строк виконання зобовязань визначений 28 вересня 2014 року.
Оскільки, станом на час звернення з позовом до суду відповідач зобовязань не виконав, що підтвердив 14 квітня 2015 року при написанні розписки, за якою також визнав перед ОСОБА_1 борг у розмірі 60 000 грн., позивач просить задовольнити збільшені ним вимоги.
Представник позивача, будучи належно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, але 03 червня 2015 року подала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала (а.с. 54).
Відповідач, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяв про можливість слухання справи за його відсутності, відкладення слухання не надіслав, причини неявки не повідомив (а.с. 53).
Оскільки представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підставі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлено, що 17 вересня 2014 року ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 в якості авансу суму в розмірі 15 000 грн. на закупівлю матеріалу на виготовлення і установку паркану до 28 вересня 2014 року, про що дав власноручно написану розписку (а.с. 7).
19 вересня 2014 року ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 суму в розмірі 3 500 грн. на закупівлю матеріалу на паркан, про що склав розписку (а.с. 8).
Згідно розписки ОСОБА_2 від 14 квітня 2015 року, останній визнав, що 19 вересня 2014 року він отримав у ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 18 500 грн. для закупівлі матеріалу та виконання робіт по встановленню паркану навколо садової ділянки. Станом на 14 квітня 2015 року матеріали ОСОБА_2 не придбав, роботу не виконав. У звязку із чим, а також з простроченням повернення грошової суми, зобовязався повернути ОСОБА_1 борг до 21 квітня 2015 року у розмірі, що становить 60 000 грн. (а.с. 49).
Відповідно до ч. 1 статті 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
За змістом частини 1 статті 866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документу не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.
Враховуючи, що позивачем надано суду розписки відповідача, між сторонами виникли відносини з виконання договору побутового підряду.
Судом достовірно встановлено, що відповідачем зобовязання належним чином не виконується, а тому позивач як споживач має право на повернення сплачених за договором коштів.
Так, згідно ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом частин 1-3 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Враховуючи, що відповідач зобовязувався виконати замовлення позивача до 28 вересня 2014 року, що вбачається із розписок (а.с. 7, 8), та у встановлений сторонами строк не виконав своє зобовязання, а позивач поніс документально підтверджені збитки, суд приходить до правомірного висновку про необхідність стягнення з відповідача заявленої суми грошових коштів в сумі 60 000 грн., розмір яких визнаний обома сторонами, а тому доведенню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.
Керуючись ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 509, 526, 530, 610, 612, 625, 865, 867 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-228 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1, 60 000 грн. заборгованості та 600 грн. сплаченого по справі судового збору, а всього 60 600 (шістдесят тисяч шістсот) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко