15.12.2015 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/1140/15-ц
провадження №2/533/336/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Лизенка А.В.,

за участі

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

секретаря судового засідання Гордієнко О.А.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Лутовинівська сільська рада Козельщинського району про встановлення нікчемності заповіту,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити нікчемність заповіту, посвідченого секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району ОСОБА_6 10.11.2011 року за реєстровим номером №150, згідно якого померла ОСОБА_7 заповіла все своє майно ОСОБА_5

Позивачем заявлено клопотання про обєднання позовних вимог в одне провадженя з цівільною справою №533/973/15-ц, яка знаходиться в провадженні судді Козельщинського районного суду Полтавської області Лизенка А.В. Клопотання мотивоване тим, що позовні вимоги у провадженнях нерозривно повязані та однорідні.

Представники відповідача не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, журнал судового засідання по цивільній справі №533/973/15-ц, суд вважає, що клопотання задовленню не підлягає, виходячи з наступного.

Предметом позовних вимог по даній справі є вимога щодо визання заповіту нікчемним.

Предметом позовних вимог по цивільній справі №533/973/15-ц є вимога щодо визнання заповіту недійсним.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Таким чином, нікчемний правочин є видом недійсного правочину. З врахуванням цього, не можна визнати вимоги щодо визнання правочину недійсним та вимоги щодо визнання правочину нікчемним однорідними.

Крім цього, судовий розгляд справи №533/973/15-ц здійснюється судом на стадії зясування обставин справи та дослідження доказів, вже надані пояснення сторін, третіх осіб, допитана низка свідків. Таким чином, обєднання проваджень ускладнить їх розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.126, 209, 210 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про обєднання позовних вимог в одне провадженя з цівільної справою №533/973/15-ц, яка знаходиться в провадженні судді Козельщинського районного суду Полтавської області Лизенка А.В.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Лизенко