Єдиний унікальний номер №243/5304/15-ц
Номер провадження №2/243/2861/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

при секретарі - Врублевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянської міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: місто Слов,янськ, АДРЕСА_1.

Позов мотивує тим, що 17.07.1997 року помер його батько, якому на праві власності належала 1/2 частка вищевказаної квартири, інша частина належала на праві власності його матері. Після смерті батька спадщину прийняла мати, ОСОБА_2, про що їй в нотаріальній квартирі було видано свідоцтво про право на спадщину. Проте, право власності ОСОБА_2 на зазначену частку квартири не було зареєстроване в КП «БТІ» м. Слов,янська. 27.10.2014 року ОСОБА_2 померла. Позивач є єдиним спадкоємцем після її смерті. У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори, проте не зміг оформити право на спадщину, у зв,язку із відсутністю необхідних документів. В іншому порядку вирішити спір немає можливості.

Відповідач - Слов,янська міська рада просить розглянути справу без участі представника ради, рішення винести на розсуд суду, про що надала відповідне клопотання.

Суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 17 липня 1997 року помер ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина 1/2 частка квартири АДРЕСА_2.

З заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 до нотаріальної контори звернулася його дружина, ОСОБА_2, якій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку вищевказаної квартири (а.с.14).

Проте належним чином своє право власності на зазначену частку квартири ОСОБА_2 не оформила, що підтверджується інформаційною довідкою №40572230 від 14.07.2015р., наданою реєстраційною службою Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, з якої вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/2 частці кожному на підставі свідоцтва про право власності, виданого ВАТ «Содовий завод» 05.12.1996 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-НО №810649, 27 жовтня 2014 року померла ОСОБА_2 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина квартира АДРЕСА_3.

З повідомлення приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 33/2015 від 24.03.2015 року. З заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої ОСОБА_1

Постановою приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу від 06.05.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_4, яка належала ОСОБА_2, у звязку з ненаданням ним нотаріусу документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.15).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо належним чином оформити право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_5, належної померлій, що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері в нотаріальній конторі.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування в судовому порядку.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, ОСОБА_2 і фактично набув у власність в порядку спадкування за законом після її смерті квартиру АДРЕСА_5, належної їй на праві власності, яке не було належним чином зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, іншим шляхом, ніж в судовому порядку, поновити та реалізувати свої спадкові права позивач не має можливості, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 25, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 55, 64 Конституції України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Словянської міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за законом на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 41,2 кв.м, житловою площею 22,6 кв.м, що залишилася після смерті його матері, ОСОБА_2, яка померла 27 жовтня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Л.О. Носовська