Провадження №2/761/1105/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 травня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Заяць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору страхування,

в с т а н о в и в:

28.10.2015 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ПрАТ«Страхова компанія «Інтер-Поліс» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору страхування у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС №9919791.

В обґрунтування позовних вимог сторона позивача зазначає, що 09.04.2014 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу серії АС №9917791. Згідно даного договору, відповідач здійснив обов'язкове страхування належного йому легкового автомобіля марки «BMW» модель «M6» 2005 року випуску, д.н. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

11.09.2014 року на перехресті вулиць Щербакова - В.Піка у м.Києва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ВАЗ», д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2 Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 26.09.2014 року винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення визнано ОСОБА_1 Проте, враховуючи той факт, що на момент ДТП відповідачем не було сплачено страховий платіж, на думку позивача, даний правочин підлягає визнанню недійсним, а тому ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до канцелярії суду подав заяву, відповідно до якої просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач та третя особа заперечили проти позову, просили відмовити у задоволені позову.

Вислухавши пояснення відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 09.04.2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу серії АС №9917791. Згідно даного договору, ОСОБА_1 здійснив обов'язкове страхування належного йому легкового автомобіля марки «BMW» модель «M6» 2005 року випуску, д.н. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

11.09.2014 року на перехресті вулиць Щербакова - В.Піка у м.Києва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ВАЗ», д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2

ДТП відбулося в результаті порушення ОСОБА_1 п.13.1 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 26.09.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно повідомлення про ДТП, наданого ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортн6их засобів АС/9917791 від 12.09.2014 року.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 2 статті 998 ЦК Українивизначені додаткові підстави для визнання недійсним договору страхування. Так, за змістом цієї норми договір страхування визнається судом недійсним, якщо: його укладено після настання страхового випадку; об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України покладено на кожну із сторін обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Проте позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст. ст. 203, 215, 998 ЦК України, для визнання недійсним договору обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 12.09.2014 року №АС/9917791, а фактична несплата страхувальником страхового платежу, не є підставою для визнання договору страхування недійсним. Дана обставина мало б значення лише щодо наявності обов'язку страховика здійснити виплату страхового відшкодування у разі якби момент набрання договором чинності збігався з моментом здійснення страхувальником сплати страхового платежу.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що обставин, які б свідчили про нікчемність, або недійсність укладеного договору страхування в межах заявлених позовних вимог та підстав позову судом не встановлено, а саме по собі питання фактичної сплати чи не сплати страхового платежу не впливає на дійсність договору, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому відмовляє в їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8,10, 11, 57 - 60, 209, 212 - 215, 218, 223 - 226, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Інтер-Поліс» до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору страхування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: