АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/7428/15 Головуючий 1 інст. : Бутенко В.М.
Справа № 623/2196/14-ц Доповідач : Сащенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 серпня 2014 року по справі за заявою Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою,-

в с т а н о в и л а:

В липні 2014 року Ізюмський міжрайонний прокурор звернувся до суду із вказаною заявою в інтересах держави в особі Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 09.07.1997 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,76 умовних кадастрових гектарів в КСП «40 річчя Жовтня», яка розташована на території Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Спадщину у встановлений законом термін ніхто не прийняв.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати спадщину право на земельну ділянку відумерлою та передати її у власність територіальної громади Олександрівської сільської ради.

Ізюмський міжрайонний прокурор та сільський голова Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області до суду не з`явились.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.08.2014 року заяву Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської області задоволено. Постановлено визнати відумерлою спадщину - право на земельну частку (пай) площею 7,76 умовних кадастрових гектарів в КСП « 40 річчя Жовтня», згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ХР №0225924 виданого на імя ОСОБА_4, вартістю 171161,33 грн. та передати її у власність територіальної громади Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити. При цьому посилається на: неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи; порушення судом норм матеріального права. Зазначає, що є донькою померлої ОСОБА_4 На момент смерті матері вона з батьком та братом постійно мешкали у будинку, належному ОСОБА_4 на праві приватної власності, а отже, як спадкоємці першої черги за законом, фактично прийняли спадщину після померлої. Заяв про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори вони не подавали.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню.

Задовольняючи заяву Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської області, суд першої інстанції виходив із того, що для визнання спадщини відумерлою є підстави.

З такими висновками судова колегія погодитися не може.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Встановлено, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів ОСОБА_4 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП «40 річчя Жовтня» серії ХР №0225924 (а.с.5).

09.07.1997 року ОСОБА_4 померла ( а.с.6,7).

Саме ця дата в розумінні цивільного законодавства є часом відкриття спадщини.

Звертаючись з заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник посилався на норму статті 1277 ЦК України 2003 року.

Заяви про визнання спадщини відумерлою розглядаються в порядку глави 9 розділу 2 ЦПК України.

Положення ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України - з 1 січня 2004 року ( ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ).

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР.

Суд першої інстанції не врахував, що Цивільним кодексом Української РСР 1963 року не передбачено визнання спадщини відумерлою.

Із заявою про визнання майна безхазяйним в порядку статті 137 Української РСР Ізюмський міжрайонний прокурор Харківської області до суду не звертався.

За таких обставин, ухвалене в справі судове рішення щодо задоволення заяви Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської області не можна визнати законним та обґрунтованим, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3; 313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 серпня 2014 року - скасувати.

У задоволенні заяви Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді