Справа № 462/7219/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання спадкоємцями першої черги за законом та визначення розміру часток у спадковому майні,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про визнання спадкоємцями першої черги за законом та визначення розміру часток у спадковому майні, покликаючись на те, що 30 серпня 2014 року помер її син ОСОБА_1 26 січня 2015 року вона звернулася у Сьому Львівської державну нотаріальну контору з приводу відкриття спадщини до державного нотаріуса ОСОБА_3, яка видала їй витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі. 27 лютого 2015 року їй зателефонувала приватний нотаріус ОСОБА_4 та повідомила, що спадкова справа від спадкодавця ОСОБА_1 знаходиться у неї, бо ніби то, нею дана спадкова справа відкрита 31 грудня 2014 року. Вона, як матір спадкодавця має право на ? частки від усього спадкового майна, оскільки є пенсіонером непрацездатного віку, внаслідок чого має право на обовязкову частку. ОСОБА_5, як малолітня дитина спадкодавця та вона, як матір спадкодавця, спадкують порівну, проте у звязку з належністю їй обовязкової частки, належні їй частка становить ?, а належна частка ОСОБА_5 ?. А також, відповідач не входить до числа спадкоємців, оскільки не перебувала у шлюбі з спадкодавцем на момент його смерті та тому не має права на частку в спадщині. Просить визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги за законом у спадщині від померлого спадкодавця ОСОБА_1, визначити розмір часток у спадщині за законом: за ОСОБА_1 ? від усієї спадщини, за ОСОБА_5 ? від усієї спадщини, відмовити ОСОБА_2 у визнанні її спадкоємцем першої черги за законом у спадщині від померлого спадкодавця ОСОБА_1

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та зазначив, що згідно науково-практичного коментаря спадкування за обовязковою часткою це різновид спадкування за законом та спадкоємець, який прийняв спадщину за обовязковою часткою, прийняв її і за законом в першій черзі. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 скористались своїм правом спадкоємців першої черги за законом та відповідно у задоволенні позовної вимоги про визнання позивача та ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги слід відмовити. Також, зазначила, що відповідно до ЦК України, частки у спадщині кожного зі спадкоємців є рівними та заповіт спадкодавець не складав, а тому позовна вимога щодо визнання за ОСОБА_1 ? частки, а за ОСОБА_5 ? частки від усієї спадщини суперечить закону. Вважає позов безпідставним, а тому просить відмовити у його задоволенні.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що нею 31 грудня 2014 року заведену спадкову справу після смерті ОСОБА_1 на підставі поданої заяви про прийняття спадщини за законом ОСОБА_2, як законним представником малолітнього ОСОБА_5 Право на обовязкову частку у спадщині передбачено лише при наявності заповіту, а при спадкуванні за законом, частки кожного із спадкоємців є рівними. Крім того, нею вже відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя. Внаслідок наведеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки вони суперечать вимогам законодавства України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Судом встановлено, що 30 серпня 2014 року помер ОСОБА_1

31 грудня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було відкрито за заявою ОСОБА_2, як законного представника малолітнього сина ОСОБА_5, спадкову справу після смерті ОСОБА_1, померлого 30 серпня 2014 року.

Крім того, 26 січня 2015 року Державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було відкрито за заявою ОСОБА_1 спадкову справу після смерті ОСОБА_1, померлого 30 серпня 2014 року.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1, 4 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Як безспірно встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та син спадкодавця ОСОБА_1, ОСОБА_5 є спадкоємцями за законом першої черги та скористались своїм правом прийняття спадщини, таке їх право ніхто не оспорює чи не визнає та відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а тому таке їх право не потребує додаткового захисту чи ствердження.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

У відповідності до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2007 року при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності.

З огляду на викладене, а також те, що спадкодавець ОСОБА_1 не склав заповіту, та відповідно після його смерті є два спадкоємці: позивач ОСОБА_1 та син померлого ОСОБА_5, то частка кожного із них є рівна, тобто ? частка спадщини.

Крім того, суд не бере до уваги покликання представника позивача на викладену ним думку, яка міститься у Науково-практичному коментарі, оскільки відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи лише відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Також, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вих. №25/02-31 від 03 березня 2015 року, приватний нотаріус ОСОБА_4 відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, оскільки на день смерті спадкодавця, ОСОБА_2 не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі.

Внаслідок наведеного, ОСОБА_2 відмовлено приватним нотаріусом у визнанні її спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_1, як вже встановлено судом, єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ОСОБА_2 повторно не зверталась до будь-яких органів, осіб чи установ з проханням визнати її спадкоємцем першої черги за законом у спадщині від померлого ОСОБА_1, а тому відсутній спір щодо даної позовної вимоги.

Отже, як вбачається із вищенаведеного, позивач та її представник не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за їх безпідставністю.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третіх осіб державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання спадкоємцями першої черги за законом та визначення розміру часток у спадковому майні відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш