У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів:Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Херсонського обласного центру зайнятості до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою Херсонського обласного центру зайнятості на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 5 травня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Херсонський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату навчання протягом шести місяців в Інституті підготовки кадрів державної служби зайнятості України за спеціальністю «психологія» (заочної форми навчання) у розмірі 15 960 грн та витрати на оплату навчальних відпусток у розмірі 4724,91 грн, всього 20684,91 грн.

Позов мотивовано тим, що 20 серпня 2012 року між Інститутом підготовки кадрів державної служби зайнятості України, Херсонським обласним центром зайнятості та ОСОБА_5 укладено договір про перепідготовку за кошти Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття фахівця з вищою освітою. Відповідач працював на посаді головного спеціаліста відділу активної підтримки безробітних Голопристанського міського центру зайнятості з 23 вересня 2011 року згідно наказу Херсонського обласного центру зайнятості. На виконання положень договору, згідно наказу Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України № 249 від 20 серпня 2012 року відповідача з 1 вересня 2012 року зараховано до складу слухачів факультету соціальних комунікацій Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України за спеціальністю «психологія» (заочна форма навчання). Позивачем скасовано наказ від 19 серпня 2014 року № 91к про увільнення відповідача та видано наказ №136к від 18 грудня 2014 року про його звільнення з роботи за прогул без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Наказом Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України №308 від 28 листопада 2014 року відповідача відраховано з числа слухачів факультету економіки та управління інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України за невиконання навчального плану. Згідно листа № 1066 від 12 березня 2015 року та довідок Інституту вартість навчання протягом шести семестрів склала суму 15 960,00 грн. Витрати на оплату навчальних відпусток відповідача складають 4 724,91 грн.Вказані витрати позивач просив стягнути з останнього в судовому порядку.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2015 року, відмовлено у відкритті провадження.

Позивач, не погоджуючись з даними ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Херсонський обласний центр зайнятості є суб'єктом владних повноважень, який у даних правовідносинах реалізує владні управлінські функції, а його право на звернення до суду у відповідних відносинах визначене в законодавчому порядку, у зв'язку із чим, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, за правилами, передбаченими КАС України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками апеляційного суду, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі місцевим судом не було враховано приписи ч. 2 ст. 21 КАС України, відповідно до якої вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

В даному випадку предметом спору є стягнення з відповідачавартості навчання протягом шести місяців в Інституті підготовки кадрів державної служби зайнятості України та витрат на оплату навчальних відпусток, понесених у зв'язку з виконанням договору про перепідготовку фахівця, укладеного 20 серпня 2012 року між Інститутом підготовки кадрів державної служби зайнятості України, Херсонським обласним центром зайнятості та ОСОБА_5, як працівником центру зайнятості.

Спір у справі, яка розглядається, випливає з договірних правовідносин, а договірні правовідносини між сторонами, однією з яких є фізична особа, регулюються нормами ЦК України.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, вищенаведене до уваги не прийняв і помилково вважав, що справа не підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

Крім того, з наявних в матеріалах справи матеріалів не вбачається, що Херсонський обласний центр зайнятості діє у спірних правовідносинах, як суб'єкт владних повноважень, оскільки ОСОБА_5 є звільненим працівником останнього, який проходив перепідготовку за його замовленням на підставі відповідного договору.

Отдже, спір у справі, яка розглядається виник з правовідносин, які мають розглядатися за правилами цивільного судочинства.

За таких обставин, постановлені місцевим та апеляційним судами ухвали слід скасувати з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.342 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Херсонського обласного центру зайнятості задовольнити.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 травня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2015 року скасувати.

Справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук
суддіВ.С. Висоцька
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська