Справа № 216/273/14-ц
провадження №2/216/1339/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-судді - Бондарєвої О.І.

при секретарі - Городнічевій Т.О.

за участю представника позивача за

первісним позовом, він ж представник

відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1

відповідача за первісним позовом

вона ж позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті ОСОБА_3, цивільну справу за первісним позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк», до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» про визнання кредитного договору, недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» (ОСОБА_4) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 28 вересня 2007 року між Позивачем та ОСОБА_2 (Позичальник) був укладений Кредитний договір №KRP0AU20130458, згідно умов якого остання отримала кредитні кошти, в іноземній валюті, у сумі 16 505,38 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,16% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 26.09.2014 року.

Відповідно до умов укладеного договору Позичальник зобовязана щомісяця сплачувати кредит, нараховані відсотки за користування кредитними коштами, комісії, а у разі неналежного виконання зобовязань передбачено нарахування та сплата штрафних санкцій.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним Кредитним договором, між тими самими сторонами було укладено Договір застави рухомого майна №KRP0AU20130458 від 28.09.2007 року, згідно умов якого ОСОБА_2 передала у заставу Банку автомобіль Chevrolet, модель: Aveo SF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: KL1SF69YE8B044999, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності.

У звязку з неналежним виконанням Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором, станом на 03.01.2014 року, утворилась заборгованість, розмір якої дорівнює 5 599,27 дол. США, з яких:

- заборгованість за кредитом 5514,27 дол. США.;

- заборгованість за відсотками 69,79 дол. США.;

- заборгованість по комісії - 14,90 дол. США;

- пеня за несвоєчасне виконання зобовязань - 0,31 дол. США.

Разом: 5599,27 дол. США (5514,27 + 69,79 + 14,90 + 0,31), що по курсу НБУ, станом на 03.01.2014 року, є еквівалентом 44 738,17 грн.

Відповідно до ст.ст.572, 590 ЦК України, у разі порушення боржником основного зобовязання, заставодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета застави.

Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором:

- вилучити у Позичальника та передати в заклад Банку - предмет застави, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), та звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу вказаного майна з укладенням від імені Позичальника договору купів

лі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі знаттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАЇ України, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути витрати у справі.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 підтримав первісні позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Вимоги зустрічного позову не визнав повністю.

Відповідач ОСОБА_2 первісні позовні вимоги не визнала, просила суд у їх задоволенні,- відмовити, оскільки заборгованості щодо сплати кредитних коштів перед Банком не має, вона регулярно та систематично вносила платежі у відповідності до графіку погашення заборгованості. Однак, Банк внесені неї кошти перераховував Страховій компанії, що призвело до виникнення прострочення.

Під час розгляду справи Позичальником подана зустрічна позовна заява до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним. Зустрічні вимоги Позичальника ґрунтуються на порушенні Банком вимог валютного законодавства. Крім того, при укладенні спірного Договору вона не отримувала іноземну валюту, а кошти, які були перераховані для купівлі автомобіля, були сплачені у національній валюті, що дає їй підстави для визнання Кредитного договору, удаваним правочином.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити первісний позов у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного, відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, 28.09.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір №KRP0AU20130458, згідно умов якого остання отримала кредитні кошти, в іноземній валюті, у сумі 16 505,38 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,16% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 26.09.2014 року, дана обставина підтверджується копією укладеного договору(а.с.12-13), та не заперечується самими сторонами.

Відповідно до умов укладеного договору Позичальник зобовязана щомісяця сплачувати кредит, нараховані відсотки за користування кредитними коштами та комісії, у разі неналежного виконання зобовязань передбачено нарахування та сплата штрафних санкцій.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним Кредитним договором, між тими самими сторонами було укладено Договір застави рухомого майна №KRP0AU20130458 від 28.09.2007 року (а.с.16-17). Згідно умов якого ОСОБА_2 передала в заставу Банку автомобіль Chevrolet, модель: Aveo SF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: KL1SF69YE8B044999, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності Відповідачу.

Відповідно до вимог ст.ст. 525-527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього кодексу.

У порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору, Позичальник свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 03.01.2014 року, утворилась заборгованість, розмір якої дорівнює, -

5 599,27 дол. США, з яких:

- заборгованість за кредитом 5514,27 дол. США.;

- заборгованість за відсотками 69,79 дол. США.;

- заборгованість по комісії - 14,90 дол. США;

- пеня за несвоєчасне виконання зобовязань - 0,31 дол. США.

Разом: 5599,27 дол. США (5514,27 + 69,79 + 14,90 + 0,31), що по курсу НБУ, станом на 03.01.2014 року, є еквівалентом 44 738,17 грн.

Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Згідно приписів ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (застводавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У відповідності до ч.2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з неналежним виконанням Позичальником своїх зобовязань, згідно до вимог Договору застави, Банком на адресу ОСОБА_2 було надіслано письмове повідомлення (вих. №30.1.0.0/2-351 від 22.11.2013 року про погашення існуючої заборгованості (а.с.10).

Як убачається з витягу про реєстрацію обтяжень рухомого майна, Банком внесені зміни до відомостей про обтяження рухомого майна та зареєстровано 05.12.2013 року тип обтяжень: звернення стягнення (а.с.19).

Враховуючи той факт, що Банком виконані умови Договору застави, передбачені Розділом «Звернення стягнення і реалізація предмету застави», додержані строки, обумовлені Договором застави, виконано процедура, передбачена ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд вважає вимоги Позивача за первісним позовом, -правомірними.

Слід також зазначити, що у відповідності до приписів ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про повернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави, із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього Закону, яка передбачає в тому числі, і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Вимоги Позивача за зустрічним позовом, стосовно визнання Кредитного договору, - недійсним, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в України у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором

а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до вимог ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність

кошти - гроші у національній або іноземній валюті, чи їх еквівалент.

Статті 47 та 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету Міністрів України „Про систему регулювання і валютного контролю .

Як убачається з доданої до матеріалів справи банківської ліцензії №22 від 04.12.2001 року, виданої Національним банком України Закритому акціонерному товариству ОСОБА_4 «ПриватБанк», Відповідач за зустрічним позовом має право здійснювати банківські операції, в тому числі кредитування юридичних і фізичних осіб. Письмовий Дозвіл №22-2 від 29 липня 2003 року надає Відповідачу за зустрічним позовом право здійснювати операції з залученням та розміщенням іноземної валюти на валютному ринку України. Отже, у судовому засіданні доведено, що Відповідач за зустрічним позовом має право здійснювати операції з іноземною валютою, у тому числі операції з надання кредитів в іноземній валюті на підставі отриманої від Національного банку банківської ліцензії та дозволу на здійснення валютних операцій, а тому вираження в іноземній валюті грошового зобовязання за Кредитним договором, відповідає вимогам законодавства.

Крім того, є безпідставними доводи Позивача за зустрічним позовом, про обовязковість отримання Банком або позичальником індивідуальних ліцензій Національного банку України для здійснення валютних операцій, хоча підпункт „в пункту 4 ст.5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» і передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, однак, на теперішній час законодавцем не визначено межі термінів та сум надання/одержання кредитів в іноземній валюті, тобто, операція з надання кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії.

Слід також зазначити, що частина 1 статті 626 ЦК України визначає, договір, як домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Тобто, сторони, користуючись своїм правом на свободу договору (ст.627 ЦК України), самостійно на власний розсуд визначилися з усіма істотними умовами договору, в тому числі і з валютою кредитування.

Факт того, що ОСОБА_2 на момент укладення договору повністю погоджувалась з умовами кредитування підтверджується частковим виконанням зобовязань за кредитним договором. Тому, при укладенні Кредитного договору в іноземній валюті (доларах США), та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення цього кредиту, саме в доларах США, Позивач за зустрічним позовом, повинна була усвідомлювати, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, та те що зміна цього курсу можливо настане, а тому мала би передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за укладеним Договором.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання Кредитного договору, недійсним.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 569,18 грн. судового збору, також підлягає стягненню з Позичальника на користь Банку у повному обсязі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 572, 610-612, 615, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 25, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 10, 11, 15, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк», - задовольнити у повному обсязі.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №KRP0AU20130458 від 28.09.2007 року, яка станом на 03.01.2014 року, становить 5 599 (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять) дол. США. 27 центів, з яких:

заборгованість за кредитом 5514,27 дол. США

- заборгованість за відсотками 69,79 дол. США

- заборгованість по комісії - 14,90 дол. США

- пеня за несвоєчасне виконання зобовязань - 0,31 дол. США

Разом: 5599,27 дол. США (5514,27 + 69,79 + 14,90 + 0,31), що по курсу НБУ, станом на 03.01.2014 року, є еквівалентом 44 738,17 грн.

вилучити у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у місті ОСОБА_3, місце реєстрації: м. Кривий Ріг, вул. Балхашська, 31, ІПН НОМЕР_2, та передати у заклад Публічному акціонерному товариству ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ):

- предмет застави: автомобіль Chevrolet, модель: Aveo SF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: KL1SF69YE8B044999, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності;

- комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля Chevrolet, модель: Aveo SF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан - В, №кузова/шасі: KL1SF69YE8B044999, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності.

звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Chevrolet, модель: Aveo SF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: KL1SF69YE8B044999, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у місті ОСОБА_3, місце реєстрації: м. Кривий Ріг, вул. Балхашська, 31, ІПН НОМЕР_2,

шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, 50, ),

з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі знаттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по свідоцтву про реєстрацію т/з, його дублікату, для подальшої реалізації, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»:

- судовий збір 569 (п'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 18 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання Кредитного договору, - недійсним, відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: О.І.Бондарєва