Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу зареєстрований між сторонами 27.12.2003 року та визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 з позивачем.

Розглянувши позовну заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Проте, вказаний орган третьою особою в позові не зазначений.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Однак в позові не зазначено про існування між сторонами спору щодо місця проживання дитини та звернення позивача до органу опіки та піклування з цього приводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦПК України, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Як убачається зі змісту позовної заяви, вона містить дві самостійні вимоги немайнового характеру: про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Як зазначено в п. 13 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судових збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Отже, в порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», позивачем долучено до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору в сумі 487,20 грн.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, заявнику необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви надати в письмовому вигляді позовну заяву із викладенням обставин щодо наявності спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини з посиланням на докази та надати документ, що підтверджує доплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» в сумі 487,40 грн.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишити без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: