Справа № 2-4248/15
Провадження № 760/8797/15
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 грудня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

при секретарі - Слободянюк А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

22.07.2015 позивач, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за утримання житла та платі за користування комунальними послугами за період з 01.04.2008 року по 01.01.2015 року в сумі 17128,53 грн., в тому числі 14528,77 грн. основного боргу, 1714,97 грн. Індексу інфляції, 884,79 грн. - 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачу на праві приватної власності на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.03.2010 у справі №2-1325-1/10. Вказану квартиру позивач забезпечує житлово-комунальними послугами. Внаслідок неналежного виконання зобов'язань по оплаті житлово-комунальних послуг відповідач має заборгованість у зазначеному вище розмірі. На даний час відповідачем зобов'язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконуються, чим порушуються законні права та інтереси позивача.

Відповідач проти позову заперечувала. Зазначала, що вона не є власником квартири за адресою АДРЕСА_1, оскільки рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.03.2010, яким за нею було визнане право власності на вказану квартиру, було скасоване рішенням апеляційного суду м. Києва від 24.05.2011 року та визнане за ОСОБА_2. Просила відмовити у задоволенні позову. Вказувала, що загальний строк позовної давності становить три роки, тому заборгованість має бути стягнута за період з квітня 2015 року по квітень 2015 року. Просила відмовити у задоволенні позову про стягнення заборгованості.

Представник позивача - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» в судове засідання не з'явився, подав суду заяву згідно якої просить розглядати справу у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не зверталася.

Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що забезпечення житлово-комунальними послугами споживачів у житловому будинкуАДРЕСА_1 здійснюється КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва».

Квартира за адресою АДРЕСА_1, належить на праві ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 02.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З..

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.03.2010 визнане право власності на вказану квартиру було визнане за відповідачкою. Вказане рішення було скасоване рішенням апеляційного суду м. Києва від 24.05.2011 року, право власності на квартиру було визнане за ОСОБА_2.

Згідно ст. 151 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР.

За ст. 322 Цивільного кодексу України . власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 2 ст. 19 вказаного закону учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Таким чином, у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Згідно статті 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Як вбачається із матеріалів справи, власником квартири за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

Доказів про те, що вона є членом сім'ї власника квартири позивач не надав.

Довідка Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» про те, що відповідачка проживає у вказаній квартирі, спростовується довідкою, виданою ГУ ДМС України в м. Києві, якою встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2.

Таким чином, обов'язок по утриманню житла покладається на ОСОБА_2, як власника вищевказаної квартири.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району» не може бути задоволений, оскільки ОСОБА_1 не є належним відповідачем по справі.

Керуючись ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630, ст.ст. 509, 526, 610, 611 ЦК України, ст. 179 ЖК Української РСР, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-216, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, - відмовити.

Відповідача, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - Г.О. Козленко