Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"10" грудня 2015 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом в якому просить в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту від 11.09.2006р., в розмірі 3 096 796,96 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на трикімнатну квартиру загальною площею 69,7 кв.м., житловою 39,2 кв.м, № 132, в буд. № 16А по вул. Висоцького в м. Одесі, шляхом передачі і визнання за Іпотекодержателем - ПАТ «Дельта Банк» право власності на вказану квартиру.

Позов представника ПАТ «Дельта Банк» з посиланням на ст. 37 Закону України «Про іпотеку» обґрунтований тим, що 11.09.2006р., між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого Банк надав їй кредит у розмірі 75 000,00 доларів США, а відповідач повинен був повернути кредит в повному обсязі не пізніше 11.09.2025 року, сплативши за його користування 10,3 % річних. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банком було прийнято в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. Між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08 грудня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору в обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Оскільки відповідачка свої зобовязання за укладеним договором кредиту не виконала утворилася заборгованість по поверненню кредитних коштів, по сплаті відсотків за користування кредитом, яка складає суму зазначену вище. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач не зявився, до суду і з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Про час та місце розгляду справи неодноразово належним чином направлялися повідомлення.

З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, встановлено, що 11.09.2006р., між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який у подальшому змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_1, був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого Банк надав, а ОСОБА_1, отримала кредитні грошові кошти в сумі 75 000,00 доларів США. Відповідач прийняв на себе обовязок повернути кредит в повному обсязі не пізніше 11.09.2025 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом.

В той же день між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», та ОСОБА_1, було укладено іпотечний договір за умовами якого ОСОБА_2, як Іпотекодавець, в рахунок належного виконання прийнятого на себе кредитного зобовязання, передала Банку - Іпотекодержателю, іпотеку у вигляді квартири АДРЕСА_1.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними зобовязаннями ОСОБА_1

В звязку з неналежним виконання прийнятих на себе зобовязань по кредитному договору у ОСОБА_1, виникла перед ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору, розмір якої складає 125 058,36 дол. США, в тому числі: тіло кредиту 71 890,72 дол.США, відсотки 53 167,64 дол.США; а також пеня в сумі 320 158,56 грн., 3% річних від простроченої суми кредиту 7 577,48 грн., та 3% річних від простроченої суми по відсотках 13 758,38 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються пар.6 главою 49 «Забезпечення виконання зобовязання», пар. 2 Главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Книги пятої Цивільного кодексу України, Законом України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV, зокрема ч.1 ст. 33, якої визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частина 3 той же статті вказує на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом ч.1 ст.37 Закону України № 898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ч. 2 тієї ж статті, рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Як вбачається з договору іпотеки від 11.09.2006р., (п.п. 5.1. - 5.6.), сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

-шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»;

-отримання Іпотекодержателем права продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотеокдержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Отже, враховуючі наявність умов, визначених сторонами у договорі про іпотеку від 11.09.2006р., Іпотекодержатель ПАТ «Дельта Банк» має право, у позасудовому порядку, задовольнити свої вимоги шляхом реєстрації свого права власності на предмет іпотеки, який прирівнюються до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

При не реалізації свого права у вирішені спору в позасудовому порядку шляхом проведення реєстрації свого права власності на предмет іпотеки (ст.37 Закону 898-IV), Банк має право на звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки з підстав визначених ст. 39 Закону України 898-IV.

Зважаючи на викладене, слід дійти висновку, що позивачем обраний не правильний спосіб захисту своїх порушених прав. Відтак, суд у відповідність до ч.3 ст.16 ЦК України відмовляє у задоволенні предявлених позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,88,212-215,224-227 ЦПК України,

ВИРІШИВ

В позові публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя