Справа № 2-п-257/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.

за участю секретаря - Слободянюк А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.06.2014 року по цивільній справі за позовною завою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із зазначеною заявою, в якій просив суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення від 11.06.2014 року по цивільній справі за позовною завою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви посилався на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2, вважає, що зазначене рішення є незаконним, оскільки прийняте внаслідок неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню .

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Відповідно ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши подану заяву, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає, за необхідне заяву про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.228 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки з поважних причин і докази на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Пункт 30 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст.224 ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з'явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Крім того, Верховним Судом України листом №6-11, ще 27.09.2010 було дано роз'яснення, що питання ухвалення заочного рішення урегульоване ч.1 ст.224 ЦПК України, за змістом якої незалежно від того, це перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Слід зазначити, що згідно з п.п.5,6 ч.5 ст.74 ЦПК України фізичним особам, які не мають статусу підприємців судові повістки про виклик надсилаються за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

В своїй заяві про скасування заочного рішення відповідач посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Між тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді шляхом надіслання судових повісток рекомендованими листами, за адресою, яка міститься в матеріалах справи. Крім того, неявка відповідача та його представника в судове засідання також була встановлена в самому рішенні, та визнана судом неповажною, тобто дана обставина була врахована судом при ухвалені заочного рішення.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що заочне рішення може бути скасоване за наявності двох умов: якщо буде встановлено, що відповідач не з`явилися в судове засідання з поважних причин та є докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом направлення йому судових повісток за місцем знаходження.

Разом з цим, повістки за цією адресою відповідач не отримував. Кореспонденція, направлена на адресу відповідача, поверталася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

З аналізу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вбачається, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що відсутня одна з умов за якої заочне рішення може бути скасоване.

За змістом ст. 232 ЦПК України в заяві про перегляд заочного рішення суду відповідач має зазначити докази, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, які мають істотне значення для вирішення справи по суті і які спростовують висновки суду, викладені в заочному рішенні.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

В заяві про перегляд заочного рішення заявник не виклав достатньо обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, обґрунтувавши тільки свою позицію по справі та не зазначив наявність фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення, та які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і давали б суду підстави для ухвалення іншого рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.06.2014 року немає, а тому в задоволенні заяви відповідача повинно бути відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.208-210, 228, 231, 232, 294, 296 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.06.2014 року по цивільній справі за позовною завою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення суду може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалась заява про перегляд заочного рішення суду, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Суддя - Г.О. Козленко