Справа №585/2490/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 22-ц/788/2187/15 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання- Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайоного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа - орган опіки та піклування Роменської районної державної адміністрації, Довгополівська сільська рада, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а:

20 серпня 2015 року позивач звернувся до суду в інтересах своїх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, від якого мають четверо дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

На даний час вони з відповідачкою проживають окремо, шлюб між ними розірвано. Діти проживають з ним та перебувають на його утриманні.

ОСОБА_9 залишила дітей, їх вихованням не займається, не забезпечує їх продуктами харчування та засобами першої необхідності.

Йому відомо, що відповідач без реєстрації місця проживання фактично мешкає в АДРЕСА_2, створила іншу сім'ю, за місцем проживання характеризується негативно. Як зазначено у характеристиці, вона веде бродячий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, палить, ніде не працювала та не працює, в будинку -антисанітарія, постільна білизна відсутня, в будинку пічне опалення, але відсутні дрова, запасу продуктів немає.

Він самостійно виховує дітей, створює належні умови для їх існування, виховання та розвитку, купує їм одяг, взуття та все інше, необхідне для нормального існування, забезпечує процес навчання.

Відповідач протягом тривалого часу не займається вихованням дітей та їх матеріальним утриманням, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не проявляє до дітей материнської уваги та турботи, не піклується про їх стан, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що дає підстави вважати, що вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Просив позбавити ОСОБА_9 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

18 серпня 2015 року о участі в справі за його заявою залучений Роменський міжрайонний прокурор (а.с.37).

Рішенням Роменського міськрайоного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа - орган опіки та піклування Роменської районної державної адміністрації, Довгополівська сільська рада, про позбавлення батьківських прав відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов та позбавити ОСОБА_8 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вказує, зокрема, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_8 фактично мешкаючи в с. Погожа Криниця Роменського району, без реєстрації місця проживання,створила там іншу сім'ю, за місцем проживання характеризується негативно, веде бродячий спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, ніде не працювала та не працює, в будинку антисанітарія, запасів продуктів харчування немає.

Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, взагалі не спілкується з ними, не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, не створює умов для отримання ними освіти.

Виконком Погожокриницької сільської ради розглянув питання про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей та дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав є доцільним та повністю відповідає інтересам дітей.

В судовому засіданні відповідачка визнала той факт, що отримує державну допомогу в зв'язку з народженням дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, але коштів на дитину не виділяє, а отриману допомогу повністю використовує на свої потреби.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який підтримав скаргу з мотивів, в ній викладених, прокурора, яка заперечує проти скарги та вважає рішення суду вірним, вислухавши старшу дочку сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка негативно охарактеризувала свою матір, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду не повністю відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Виходячи з пріоритетів та принципів, які визначені Декларацією прав дитини, суд вважав, що, з огляду на особу матері, яка має місце проживання та належні умови, займається вихованням однієї дочки від другого шлюбу, відсутні підстави для задоволення позову. Суд також послався на те, що період, протягом якого проводилось спостереження за поведінкою матері, незначний.

Колегія суддів вважає, що встановлені судом обставини справи свідчать про доведеність винної поведінки відповідачки у неналежному виконанні материнських обов'язків по вихованню чотирьох малолітніх дочок від першого шлюбу, і характер поведінки відповідачки та дані про її особу свідчать про необхідність, відмовивши в позові, попередити її про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків.

В зв'язку з наведеним рішення суду підлягає зміні.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 травня 2014 року. Вони мають чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8-13).

Після розірвання шлюбу діти постійно проживають разом з батьком в АДРЕСА_3, та знаходяться на його утриманні. Батько зареєстрований в АДРЕСА_4. Відповідач зареєстрована в АДРЕСА_5 (а.с.5, 102).

Згідно акту обстеження Довгополівської сільської ради Роменського району від 06 серпня 2015 року, за адресою АДРЕСА_3 проживають без реєстрації позивач ОСОБА_3 , його співмешканка ОСОБА_10 та діти позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Житло складається з трьох житлових кімнат, в будинку проведено поточний ремонт, охайно, прибрано, є побутова техніка. Для виховання, проживання та розвитку дітей створені всі умови. Стосунки в сім'ї доброзичливі, ввічливі, вони підтримують одне одного (а.с.14).

Відповідно до акту обстеження від 22 квітня 2015 року житлово-побутові умови проживання матері дітей ОСОБА_9 в с. Погожа Криниця в будинку сім'ї її другого чоловіка не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, проживання дітей неможливе (а.с.15).

Згідно висновку органу опіки та піклування - Роменської районної державної адміністрації від 31 липня 2015 року №09, позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_9 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, є доцільним та таким, що повністю відповідає інтересам дітей.

ОСОБА_9 проживає в АДРЕСА_6, не зареєстрована, за час проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, веде бродячий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, палить, ніде не працювала і не працює, співмешкає з ОСОБА_12, вихованням дітей не займається, дитячі кошти витрачає на свої потреби, умови проживання та навчання дітей відсутні, звернення лікарів ігнорує, схильна до обману. Житлово - побутові умови в будинку незадовільні, не відповідають санітарно-гігієнічним умовам, проживання дітей неможливе (а.с. 16, 17).

Згідно довідки-характеристики від 12 серпня 2015 року, батько дітей ОСОБА_3 під час проживання на території Довгополівської сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони, відповідальний, дисциплінований, до виконання громадських обов'язків відноситься сумлінно (а.с.18).

З характеристики Погожекриницької сільської ради від 22 квітня 2015 року вбачається, що мати дітей ОСОБА_9 зарекомендувала себе з негативної сторони, веде бродячий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, ніде не працювала і не працює, вихованням дітей не займається, дитячі гроші витрачає на свої потреби, звернення лікарів ігнорує, схильна до обману. Умови проживання та навчання дітей відсутні (а.с.19).

Довідкою Овлашівської загальноосвітньої школи підтверджується, що в ній навчаються ОСОБА_4 - в 5-му класі, ОСОБА_5 - в 3-му класі. Вихованням дітей займається лише батько, мати дітей їх вихованням та доглядом не займається, з вчителями не спілкується, зі слів дітей, з ними не проживає (а.с. 20, 103 - 104).

Згідно довідки виконавчого комітету Довгополівської сільської ради від 29 квітня 2015 року, мати дітей ОСОБА_9 на території сільської ради не зареєстрована і в даний час не проживає. Проживала без реєстрації до грудня 2013 року (а.с.21).

Рішенням Погожекриницької сільської ради Роменського району №19 від 14 травня 2015 року попереджено ОСОБА_9 про незадовільне виховання дітей та самоусунення від виховання батьківських обов'язків і утримання дітей (а.с.22).

Згідно рішення виконкому Погожекриницької сільської ради №24 від 18 червня 2015 року, мати дітей ОСОБА_9 не зробила належних висновків після засідання виконкому від 14 травня 2015 року, за цей період дітей не відвідувала, матеріальної допомоги в їх утриманні не надає, будучи вагітною, від комісії переховується, веде бродячий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, у вихованні дітей участі не приймає. Є доцільним позбавлення її батьківських прав. (а.с.23).

ОСОБА_9 після розірвання шлюбу з позивачем ІНФОРМАЦІЯ_9 народила дочку ОСОБА_13.

З наданого на запит апеляційного суду акту обстеження житлових умов матері дітей за місцем її фактичного проживання без реєстрації з другим чоловіком та їх спільною дочкою ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_9, в АДРЕСА_1, вбачається, що вони проживають в трикімнатній квартирі, наданій ОСОБА_12, на період його роботи в ДП «Дослідне господарство агрофірма «Надія», у них задовільні умови проживання.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 3 ст. 59 Закону України «Про освіту» встановлено, що батьки та особи, які їх замінюють, зобов'язані постійно дбати про фізичне здоров'я, психічний стан дітей, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і матеріального забезпечення.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав визначені в ст. 164 СК України, в тому числі в зв'язку з ухиленням від виконання ними своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ).

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природнім середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як роз'яснено у пунктах 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з послідуючими змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В пункті 18 вказаної постанови роз'яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на даний час немає підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей. При цьому, суд вірно виходив з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, і позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту інтересів дитини.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що мати дітей практично з дочками від першого шлюбу не спілкується, інтересу до дітей, бажання, щоб вони проживали з нею, і ініціативи до спілкування з ними не проявляє, матеріальної допомоги не надає. Доказів тому, що вона вживала заходів до відновлення контактів з дітьми після неодноразового розгляду спірного питання органом опіки та піклування, не надала.

Старша дочка сторін ОСОБА_4 апеляційному суду пояснила, що бажає, щоб її матір позбавили батьківських прав щодо неї та сестер, негативно її характеризує. З пояснень позивача та дочки сторін, доказів у справі вбачається, що для взаємовідносин відповідачки з дітьми характерна така її поведінка як давання обіцянок, наприклад, приїхати до них, подзвонити, і послідуюче їх невиконання, вона не відповідає на їх дзвінки, не дзвонить їм, не відвідувала старшу дочку в лікарні, коли та хворіла.

Колегія суддів зважає на пояснення позивача та старшої дочки сторін з того приводу, що відповідач в минулому, за відсутності батька, залишала дітей напризволяще, двох менших дітей забирала, залишивши відповідачеві двох старших дітей, що породжує у них опасіння, що мати дітей, не змінивши ставлення до них, знову може вчинити безвідповідальні дії по роз'єднанню дітей.

З огляду на винну поведінку відповідачки в невиконанні батьківських обов'язків по вихованню дітей, погодившись з рішенням суду про відсутність підстав для застосування до неї такого заходу як позбавлення батьківських прав, колегія суддів вважає необхідним попередити її про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків.

Про необхідність такого попередження та зміни в зв'язку з цим рішення суду, колегія суддів приходить до висновку в зв'язку з тим, що докази в справі свідчать про те, що відповідач не проявляє до дітей належної материнської турботи, уваги та любові, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не вживає заходів хоча б до мінімального забезпечення їх необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що може негативно вплинути на фізичний розвиток дітей як складову виховання, не спілкується з дочками, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не цікавиться їх навчанням, не бере участі в створенні умов для отримання ними освіти, що, на думку колегії суддів, свідчить про її пасивне та байдуже відношення до долі дітей та їх виховання.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайоного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року в даній справі змінити.

Залишити без зміни рішення Роменського міськрайоного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_8.

Попередити ОСОБА_8 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Покласти на орган опіки та піклування - Роменську районну державну адміністрацію контроль за виконанням ОСОБА_8 обов'язків по вихованню дітей.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -