№ 308/8427/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.10.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» суму заборгованості в розмірі 61291,18 дол. США, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 3654 грн., посилаючись на те, що 26.09.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 72609/1, згідно якого кредитор видав позичальнику кредит в сумі 44700,00 дол. США. строком до 24.09.2017 року, зі сплатою 13,5 % річних. В забезпечення повернення кредиту року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 26.09.2007 року було укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір від 26.09.2007 року, зареєстрований у реєстрі за № 182.

Відповідачка ОСОБА_1, в порушення умов договору № 72609/1від 26.09.2007 року, не виконувала взяті на себе зобов»язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати суми основного боргу у розмірі та у строки визначені договором. 21.02.2014 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду позов АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю. Згідно договору купівлі продажу від 27.04.2015 року предмет іпотеки було реалізовано за попередньою згодою банку за ціною у розмірі 103654,00 грн. Однак, після реалізації предмета іпотеки в добровільному порядку залишилась заборгованість за кредитним договором у зв»язку з чим банк з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до ОСОБА_1 з вимогою № 13/264 від 18.05.2015р. про погашення кредиту, однак відповідачем вищезазначену вимогу залишено без задоволення, заборгованість не погашено. Станом на 06.07.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 61 291, 18 дол. США, з яких 17447,67 дол. США заборгованість по основному боргу,2547,36 дол. США пеня за несвоєчасне погашення боргу, 1031,80 дол. США 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 29872, 00 дол. США - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, 2730,29 дол. США пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту, 560, 91 дол. США 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту, 7101, 15 дол. США втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту. А тому на підставі вищенаведеного просить суд позов задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.09.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 72609/1, згідно якого кредитор видав позичальнику кредит в сумі 44700,00 дол. США. строком до 24.09.2017 року, зі сплатою 13,5 % річних.

В забезпечення повернення кредиту року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 26.09.2007 року було укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір від 26.09.2007 року, зареєстрований у реєстрі за № 182.

Згідно п. 1.5 кредитного договору, позичальник зобов»язується щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітнім, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі 642,00 дол. США шляхом внесення готівки до каси банку.

Згідно п. 1.6.1 кредитного договору,нарахування процентів здійснюється починаючи з дня видачі кредиту та до закінчення строку, вказаного в п. 1.2 договору. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом, виходячи з кількості днів користування кредитом у місяці.

Згідно п. 4.3.1 кредитного договору, позичальник зобов»язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов»язання за цим договором.

Згідно п. 4.3.5 кредитного договору, позичальник зобов»язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов»язаннях, що випливають з цього договору.

Однак відповідач ОСОБА_1 не виконувала взяті на себе зобов»язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати суми основного боргу у розмірі та у строки визначені договором.

21.02.2014 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду позов АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю, звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру № 54 загальною площею 27,00 кв м., яка розташована за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Міцкевича, буд 9, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором за кредитним договором № 72609/1 від 26.09.2007 року в розмірі 32398,08 дол. США (що еквівалентно 258957,85 грн.).

Згідно договору купівлі продажу від 27.04.2015 року предмет іпотеки було реалізовано за попередньою згодою банку за ціною у розмірі 103654,00 грн.

Таким чином, сума коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, виявилась недостатньою для погашення заборгованості за кредитним договором.

18.05.2015 року позивачем було направлено ОСОБА_1 вимогу про погашення в повному обсязі протягом 30 календарних днів заборгованості по кредиту, відсотках за користування кредитом, та нараховану пеню.

Однак, заборгованість ОСОБА_1 не погашено.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

При невиконанні зобовязання за договором, відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 4.3.2 кредитного договору позичальник зобов»язаний повернути кредит в сумі 47700,00 дол. США, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов»язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені договором.

Факт несплати відповідачем суми заборгованості підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості.

При визначенні розміру заборгованості суд виходить з даного розрахунку.

При визначенні розміру пені, що підлягає до стягнення з відповідача, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. ст. 549-551, 624, 1054 ЦК України, за невиконання зобовязань, встановлених кредитним договором, відповідач несе відповідальність, а саме зобовязаний сплатити пеню у розмірі, визначеному кредитним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру пені, що підлягає стягненню з відповідачів, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути на користь позивача пеню в розмірі 547,36 доларів США.

Водночас, щодо вимог про стягнення втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту суд виходить з того, що нормами Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28 березня 2012 р. у справі 6-36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні, про що також зазначено у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»

Таким чином, вимоги про стягнення втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту до задоволення не підлягають.

Також суд вважає, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту, 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту, оскільки стягнення за період зазначений в розрахунках наданих позивачем не передбачений договором.

Відповідно до роз»яснень, що містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 № «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає, про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦПК України.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За вищенаведених обставин, враховуючи те, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем на загальну суму 19026,83 дол. США доведений, суд вбачає за необхідне позов задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст. ст. 10, 11, 57, 60, 179, 209, 224, 226-228, 232, 233, 294 ЦПК України, ст. ст. 509, 536, 543, 549-553, 624, 625, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» (м. Ужгород, вул. Корзо, 15, р/р 0105 в АТ «Ощадбанк», МФО 312356, код 09312190) заборгованість в розмірі 19026,83 (дев»ятнадцять тисяч двадцять шість дол. США 83 ц.) доларів США, та судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя: О.А Придачук