Справа № 219/6958/15-ц
Провадження № 2/219/3087/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
при секретарі Кудла Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом приватного підприємства «ВІЛС» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості, -
в с т а н о в и в :
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом достовірно встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, за якою у приватного підприємства «ВІЛС», що надає послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, відкритий особовий рахунок на імя ОСОБА_1 № 088470 (а.с. 10-14).
Згідно розрахунку заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з червня 2002 року по травень 2015 року по особовому рахунку № 088470 утворилася заборгованість в розмірі 10 610 гр. 64 коп. (а.с.9-14).
Згідно ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2015 року у видачі судового наказу про стягнення вказаної заборгованості з відповідачів позивачу було відмовлено та роз'яснено про право позивача на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку (а.с. 5).
Тарифи та перелік послуг на утримання житла та прибудинкової території встановлені рішеннями виконкому Артемівської міської ради Донецької області від 18.02.2004 року № 87, 15.09.2006 року № 664, 8.05.2008 року № 331, від 9.11.2011р. № 464, 14.03.2012 року № 67 (а.с.15-16, 28-30).
Відповідно до договорів та додаткових угод від 31.01.2002 року, 28.02.2007 року, 31.07.2007 року, 15.06.2008 року, 4.03.2009 року, 4.09.2009 року, 1.03.2010 року, 30.04.2014 року на утримання житлового фонду та прибудинкової території, укладених між КП «Артемівська керуюча компанія» та ПП «ВІЛС», позивач виконує функції з утримання житлового фонду та прибудинкової території, налічує і збирає квартирну плату з мешканців квартир, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Артемівська і передані на обслуговування ПП «ВІЛС», а також нараховує і виконує збір коштів з власників приватизованих квартир за відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку та прибудинкової території в межах затверджених виконкомом Артемівської міської ради тарифів (а.с.17-27).
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виходячи зі змісту ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Місце реєстрації та проживання власника на зміст права власності не впливає.
Відповідно до ст.ст. 151, 162 Житлового Кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію; плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відносини споживача та постачальника житлово-комунальних послуг регламентуються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 року та іншими.
Згідно п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).
Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Тобто, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надання житлово-комунальних послуг.
А тому споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14.
Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачі не оплачували вартість наданих їм позивачем послуг, а тому за період з червня 2002 року по травень 2015 року включно року по особовому рахунку № 088470 утворилася заборгованість в розмірі 10 610 гр. 64 коп., яка підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі.
Суду не надано достовірних доказів того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості проведений невірно, є недостовірним або хибним, та не зазначено про існування таких доказів. Крім того, суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідачі відмовлялися від споживання житлово-комунальних послуг у встановленому порядку, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобовязань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги приватного підприємства «ВІЛС» підлягають задоволенню, а тому стягує солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості в розмірі 10 610 гр. 64 коп.
На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на корить позивача судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1-2).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 215, 224, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 13, 14, 509, 526, 322 ЦК України, ст.ст. 151, 162 Житлового Кодексу УРСР, ст.ст. 13, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
позовні вимоги приватного підприємства «ВІЛС» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь приватного підприємства «ВІЛС» заборгованість в розмірі 10 610 гр. 64 коп.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь приватного підприємства «ВІЛС» судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя -

Суддя О.М.Павленко