Провадження № 2р/521/49/15
УХВАЛА

Іменем України

"22" жовтня 2015 р. Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого-судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз»яснення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року позовні вимоги задоволені. Суд вирішив вселити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) у квартиру АДРЕСА_1 та зобовязати ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4) не чинити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) перешкод у здійсненні права власності, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_2.

05.10.2015р. до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою, в якій просива розяснити рішення суду від 18.05.2015р., а саме в частині вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_3 вказати чітко ознаки майна, а саме ознаки індивідуально визначеної житлової площі, в яку повинна бути вселена ОСОБА_2 і якою вона могла б користуватися.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 вказував на те, що зазначена квартира є однокімнатною, в ній проживає він, його дружина та двоє неповнолітніх дітей, квартира укомплектована меблями, сантехнікою та побутовою технікою, тому не зрозуміло куди конкретно вселяти ОСОБА_2 та яким чином встановити порядок користування 1-кімнатною квартирою, кухнею, санвузлом та іншими приміщеннями.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою заяву та просив її задовольнити

Представник ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися, сповіщені належним чином.

Розглянувши подану заяву, суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити.

У відповідності до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що до суду звернулася позивачка з позовною заявою до відповідачів, в якій вказувала на те, що їй підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16.12.2013р., яке набрало чинності, належить право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, рішення набрало чинності. Однак відповідачі не надають їй можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Позивачка вказує, що ОСОБА_4, у період часу коли було накладено арешт на квартиру, навмисно прописалася у спірну квартиру та прописала співмешканку колишнього чоловіка позивачки та їх дітей, таким чином створюючи перешкоду у користуванні квартирою. 10.04.2014р. суд Долинського району Івано-Франківської області розглянув позов цивільної дружини ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про повернення коштів у сумі 205 000 грн. на покупку квартири ОСОБА_1 і ОСОБА_4 При цьому, завідомо знаючи, що квартира АДРЕСА_4 за рішенням суду вже не належить ОСОБА_3 вони шляхом вжиття запобіжного заходу, накладають арешт на всю вказану квартиру, при цьому не накладають арешт на майно, що розташоване у м.Долині. Вказані дії робилися з єдиною метою зробити неможливим право позивача на фактичне володіння 1/2 частиною спірної квартири, шляхом накладення арешту на неї. Позивачка зазначає, що за весь час протягом 7 років відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 не проживали у вказаній квартирі, надавали її у оренду іноземцям, про що свідчить акт складений державним виконавцем від 10.09.2013р. Таким чином, позивачка вважає, що ОСОБА_4 намагається ввести суд в оману та створюючи позови без реальних доказів намагається перешкодити позивачці у реалізації її законного права на проживання у 1/2 частині квартири АДРЕСА_4.

Як вказувала позивачка, незважаючи на наявність рішення суду про визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаної квартири відповідачі своїми протиправними діями створюють перепони для вселення позивачки у квартиру. Після декількох невдалих спроб самостійно вселитися у належну їй на праві спільної часткової власності квартиру, позивачка вимушена звернутися до суду за захистом свого права на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року позовні вимоги задоволені. Суд вирішив вселити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) у квартиру АДРЕСА_1 та зобовязати ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4) не чинити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) перешкод у здійсненні права власності, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 підтвердили, що з позовними вимогами щодо визначення порядку користування квартирою №50 у будинку № 12 по вул.Палубній в м.Одесі вони не зверталися і рішення з цього приводу не приймалося.

В своїй заяві про роз»яснення рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 18 травня 2015 року ОСОБА_1 фактично просить визначити порядок користування спірною квартирою, що не було предметом розгляду справи.

Відповідно до ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз»яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином, оскільки судом вимоги про визначення порядку користування квартирою №50 у будинку № 12 по вул.Палубній в м.Одесі не розглядалися, так як не були заявлені, суд не вбачає необхідності у роз»ясенні рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 18.05.2015р.

Посилаючись на викладене, заява ОСОБА_1 про розяснення рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз»яснення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя І.А. Мазун