Справа №359/6153/15-ц
Провадження №2/359/1898/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

встановив:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 5 червня 2004 року сторони уклали шлюб. 25 жовтня 2007 року у них народилась дочка ОСОБА_3, а 1 липня 2010 року син ОСОБА_4 Позивач не бажає жити однією сімєю з ОСОБА_2, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей з нею.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 не зявився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується довідкою від 17 вересня 2015 року (а.с.17). Відповідач не подав заяву про відкладення розгляду цивільної справи та не надав жодного доказу на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 5 червня 2004 року між сторонами був укладений шлюб, зареєс-трований ВРАЦС Бориспільського МУЮ, про що був зроблений запис №141. Ця обста-вина підтверджується копією свідоцтва про одруження від 5 червня 2004 року (а.с.8).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН.

Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю з ОСОБА_2 Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування ОСОБА_1 до шлюбу з відпо-відачем не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Крім того, сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ОК №082813 від 12 листопада 2007 року (а.с.10) та серії 1-ОК №158331 від 9 липня 2010 року (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

Згідно з ч.1 ст.60 цього Кодексу позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Встановлено, що сторони проживають в одному приміщенні в квартирі АДРЕСА_1. Ця обставина свідчить про те, що станом на час розгляду цивільної справи між ними відсутній спір з приводу місця проживання дітей. Предявлен-ня цієї вимоги є передчасним. Крім того, ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу, зокрема висновку органу опіки та піклування, на підтвердження доцільності визначення місця проживання дітей разом з нею.

З огляду на це суд вважає, що у задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати.

Встановлено, що за предявлення вимоги про розірвання шлюбу ОСОБА_1 спла-тила судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Ця обставина підтверджується кви-танцією (а.с.1). Вказана вимога задоволена.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути ви-трати на оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

ОСОБА_5 Анатоліївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити частково.

Шлюб, укладений 5 червня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції, про що був зроблений запис №141, розірвати.

У задоволенні позову в частині вимоги про визначення місця проживання дітей від-мовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: позивачем протягом 10 днів з дня його оголошення, відповідачем протягом 10 днів з дня отриман-ня копії судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6