Справа № 464/5393/15-ц
пр.№ 2/464/1533/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

28.10.2015 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Борейка С.В.

при секретарі судового засідання Гевко О.-В.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційне підприємство «Стимул-Сихів» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з постачання централізованого опалення,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовною заявою у якій з уточненням просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з січня 2007 року по червень 2014 року у розмірі 8729,22 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що на їх обслуговуванні знаходиться будинок на вулиці Вернадського,38 у м.Львові, в якому співвласниками квартири №84 та зареєстровані у такій відповідачі, однак за користування житлово-комунальними послугами (централізоване опалення) неналежним чином здійснювала плату, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі. Просить позов задовольнити повністю.

Представник позивача у судове засідання не зявився. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідачів без поважних причин провести заочний розгляд справи.

Відповідачі повторно не зявились у судове засідання, хоча належним чином були повідомлений, суду не відомі причини неявки, від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, а тому зі згоди сторони позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками, зареєстровані та проживають у квартирі №84 на вулиці Вернадського,38 у м.Львові, що підтверджено довідкою ЛКП «Старий Сихів» від 03.07.2015 №3315.

Відповідний будинок перебуває на обслуговуванні ЛКП «Старий Сихів» (балансоутримувач), яке надає послуги з централізованого опалення.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувачем будинку - є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавцем - є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору; виробником - є суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; споживачем - фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно із ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач є особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг, який, залежно від цивільно-правових угод, може бути споживачем, виконавцем або виробником таких послуг.

У відповідності до ст.7 цього Закону, орган місцевого самоврядування має право визначити виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Згідно з «Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді», затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25.04.2005 року №60, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків, коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно (п.1.4).

Відтак, як вбачається із матеріалів справи 23.10.2006 ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» укладало з ЛМКП «Львівтеплоенерго» договір №4114/А про постачання теплової енергії в гарячій воді до будинку №38 на вулиці Вернадського у м.Львові, строк дії якого пролонгований на кожний наступний рік, якщо про його припинення не буде письмової заяви однієї із сторін /а.с.22-25 т.1/. У відповідності до умов цього договору, ЛМКП «Львівтеплоенерго», як теплопостачальна організація, забезпечує постачання теплової енергії для опалення в потрібних обсягах в період опалювального сезону, а ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів», як споживач, зобов'язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Таким чином, в силу наведених вище норм закону та укладеного впродовж спірного періоду між ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» та ЛМКП «Львівтеплоенерго» договору на постачання теплової енергії до вказаного будинку, саме позивач був виконавцем послуг з централізованого постачання теплової енергії до квартир вказаного будинку (обслуговування внутрішньо-будинкової мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання), а ЛМКП «Львівтеплоенерго» - виробником послуг з постачання теплової енергії та, одночасно, виконавцем цих послуг, але лише в частині постачання теплової енергії до будинку, який знаходиться на балансі ТзОВ ДЖЕП «Стимул-Сихів», що відповідає положенню п.9 ч.1 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу, а також відповідає наведеній вище нормі ст.19 цього Закону щодо правового статусу балансоутримувача у такому виді правовідносин, а тому доводи відповідача щодо відсутності договору між вищевказаними субєктами спростовуються встановленими обставинами справи.

Разом із тим, відповідач не виконуючи обовязки по оплаті наданих послуг за період з січня 2007 по червень 2014 допустив заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 8729,22 грн. (опалення та приєднане теплове навантаження), що підтверджується представленим позивачем суду розрахунком - відомість про нарахування та оплату послуги, який відповідачами не оспорено.

Відповідно до ст.ст.67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24.01.2006 р. №45), ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відтак, оскільки ТзОВ «ЖЕП «Стимул-Сихів» надавало відповідачу послуги з централізованого опалення, останні її споживали, від її отримання не відмовлялись, тобто між сторонами встановлені фактичні договірні відносини на тих умовах, за яких надається ця послуга, періодично здійснювали оплату за отримання такої послуги, тому вимога про стягнення із відповідачів заборгованості за цю послугу є обґрунтованою.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з січня 2007 року по червень 2014 року у розмірі 8729,22 грн., а позов задовольнити повністю.

Крім цього, згідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір по 81,20 грн. з кожного.

На підставі ст.ст.67, 162 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та керуючись ст.ст.10, 57-61, 88, 208, 212-216, 224-226 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційне підприємство «Стимул-Сихів» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 8729 / вісім тисяч сімсот двадцять девять/ гривень 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційне підприємство «Стимул-Сихів» судовий збір у розмірі по 81,20 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його отримання. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий С.В.Борейко