Справа №482/1500/14-ц 09.07.2015 09.07.2015 09.07.2015
Провадження №22-ц/784/1657/15
Провадження №22-ц/784/1657/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

09 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Гордійчук С.С.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2015 року

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» або Банк) до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и л а:

В серпні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позивач зазначав, що згідно з договором від 7 квітня 2006 року ОСОБА_4 отримав від ЗАТ КБ «ПриватБанк» (яке в подальшому змінило назву на ПАТ) кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що відповідач порушує кредитні зобовязання, позивач, уточнивши свої вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30 червня 2014 року у розмірі 2301 грн. 42 коп. (1953 грн. 73 коп. - заборгованість по процентам, 250 грн. штраф (фіксована частина), 97 грн. 69 коп. штраф (процентна складова), позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено. Постановлено стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_4 1771 грн. 20 коп. судових витрат за проведення криміналістичної експертизи.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Частиною 3 ст. 203 цього Кодексу передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України Кредитний договір укладається у письмовій формі.

В силу ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Звертаючись з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач посилався на те, що 7 квітня 2006 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви позичальника.

На підтвердження зазначених обставин позивачем надана анкета-заява позичальника на видачу кредитної картки від 7 квітня 2006 року.

Разом з тим, згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1392 від 15 січня 2015 р. (а.с. 100-102) підписи від імені ОСОБА_4 в графі «дата 7.04.2006г.» анкети-заяви на видачу кредитної картки від 7 квітня 2006 року виконані не ОСОБА_4П, а іншою особою.

Доказів, які б спростовували зазначений висновок позивач суду не надав.

Отже, враховуючи положення ч. ч. 1, 4 ст. 202, ч. 3 ст. 203, ч. 2 ст. 207 ЦК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач ОСОБА_4 не виявив свою волю на укладення договору про надання банківських послуг і не підписував його. У звязку з чим, немає підстав для покладення на ОСОБА_4, відповідальності за порушення зобовязань за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість доказу висновку експерта, як отриманого з порушенням порядку, встановленого законом, не можуть прийматись до уваги.

Так, апелянт посилається на порушення експертом пунктів 1.3-1.5, 1.8 розділу І Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експериментальних досліджень, затверджених наказом МЮУ від 8 січня 1998 року № 53/5 з наступними змінами, а саме те, що експертом не зазначено які зразки надійшли, зразки не упаковані, вільні зразки за часом виконання не є близькими до дати укладення договору, суд не завірив вільні та умовно-вільні зразки тощо.

Між тим, ухвала суду від 13 листопада 2014 року про призначення експертизи, містить перелік всіх документів, наданих експерту для відповідного дослідження, а висновок експерта - перелік використаного ним порівняльного матеріалу, який він вважав достатнім для відповіді на поставлені судом питання (а.с. 100-102).

Посилання апелянта на сумнівність висновку експерта будь-яких обґрунтувань не містить. Відхилення від рекомендованих положень саме по собі не може вважатись порушенням порядку проведення експертизи та порушенням порядку одержання доказів (частина 2 статі 59 ЦПК України).

Крім того, за частиною 2 статті 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, ці обставини є підставою для призначення повторної експертизи за клопотанням сторони.

Однак, клопотань про призначення повторної експертизи апеляційна скарга не містить.

Інших доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відхилити, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: