Справа №635/806/15-ц
Провадження № 2/635/1055/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КредексФінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом та просить в рахунок виконання зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 391173,82 гривень за кредитним договором № А020208 (Ф2345/09-08) від 10 вересня 2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,195 га, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Борщова, вулиця Муромська, 24, шляхом передачі позивачу права власності на вказане майно; визнати за позивачем право власності на предмет іпотеки; припинити право власності відповідача на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,195 га за вищевказаною адресою, в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаним майном; витребувати від відповідача та передати позивачу технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, село Борщова, вулиця Муромська, 24. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір № А020208 (Ф2345/09-08), відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 22870,00 доларів США на термін до 08 квітня 2013 року. Відповідач зобовязання за кредитним договором № А020208 (Ф2345/09-08) від 10 вересня 2008 року належним чином не виконав, у звязку з чим утворилася заборгованість у розмірі 391173,82 гривень. В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № А020208 (Ф2345/09-08) від 10 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 10 вересня 2008 року, реєстр № 2037, відповідно до умов якого відповідач передав ВАТ «Кредобанк» в іпотеку земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку № 24, площею 0,195 га, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Борщова, вулиця Муромська, Жовтневої ради, яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ХР 25-88-7635, виданого виконавчим комітетом Жовтневої сільської Ради народних депутатів Харківського району Харківської області 18 січня 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 58. Позивачем на адресу відповідача направлена письмова вимога про виконання зобовязання, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки та вимогу про направлення позивачу усієї наявної документації на предмет іпотеки, але вимога залишилась без задоволення, заборгованість за кредитним договором не сплачена, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Представник позивача у судове засідання не зявився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області № 18050/08.01-04-06 від 22 квітня 2015 року, ОСОБА_4 помер 30 березня 2014 року, про що свідчить актовий запис про смерть № 4727 від 31 березня 2014 року, виконаний відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на підставі лікарської довідки про смерть № 201 від 31 березня 2014 року, сформованої Харківською міською клінічною лікарнею № 8.

Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 10 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 10 вересня 2008 року, реєстр № 2037.

Відповідно до умов договору іпотеки від 10 вересня 2008 року, з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № А020208 (Ф2345/09-08) від 10 вересня 2008 року, останній передав ВАТ «Кредобанк» предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку № 24, площею 0,195 га, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Борщова, вулиця Муромська, Жовтневої ради, яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ХР 25-88-7635, виданого виконавчим комітетом Жовтневої сільської Ради народних депутатів Харківського району Харківської області 18 січня 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 58. ВАТ «Кредобанк» набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки при повному або частково неповерненні суми кредиту у встановлений кредитним договором № А020208 (Ф2345/09-08) від 10 вересня 2008 року термін та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлений строк суми відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафних санкцій).

ОСОБА_4 свої зобовязання за кредитним договором № А020208 (Ф2345/09-08) від 10 вересня 2008 року належним чином не виконує, в результаті утворилась заборгованість у розмірі 391173,82 гривень, яка складається з:

-заборгованість за основним зобовязанням в розмірі 176616,26 гривень;

-проценти за користування коштами (3%) у розмірі 5298,49 гривень;

-пеня за порушення термінів погашення грошових зобовязань у розмірі 35110,35 гривень,

-заборгованість за відсотками у розмірі 174148,73 гривень, про що свідчить розрахунок ціни позову за кредитним договором № А020208 від 10 вересня 2008 року.

Також судом встановлено, що 01 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», яке є правонаступником всіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КредексФінанс» укладено договір про відступлення права за іпотечним договором, відповідно до умов якого ПАТ «Кредобанк» відступив на користь ТОВ «КредексФінанс» всі права вимоги за кредитним договором № Ф 2345/09-08 (А020208) від 10 вересня 2008 року; ТОВ «КредексФінанс» одержав право замість ПАТ «Кредобанк» в разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами відповідача у порядку визначеному договором іпотеки від 10 вересня 2008 року та Законом України «Про іпотеку».

Судом також встановлено, що відповідно до актового запису про смерть № 4727 від 31 березня 2014 року, виконаного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_4 помер 30 березня 2014 року.

Відповідно до повідомлення № 1003/01-16 від 02 квітня 2015 року Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_1, який помер у 2014 році, заведена спадкова справа № 273/2014.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» термін «іпотека» визначене як вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» позивач має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, що обумовлює основне зобовязання, а також відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, відшкодування витрат щодо утримання і збереження предмета іпотеки, відшкодування витрат щодо страхування предмета іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобовязання чи умов іпотечних договорів.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки відіпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відповідно до статті 589 ЦК України, статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель, яким є позивач, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду.

Відповідно статті 39 вказаного Закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізація предмета іпотеки іпотекодержателем самостійно від свого імені будь-який особі-покупцеві із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч.1 ст. 591 Цивільного кодексу України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, системно аналізуючи норми цивільного процесуального законодавства приходить до висновку що заявлені позивачем вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 10 вересня 2008 року, з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № А020208 (Ф2345/09-08) від 10 вересня 2008 року задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач по справі помер і після його смерті залишились спадкоємці, за заявою яких відкрита спадкова справа № 273/2014, про що суд повідомив позивача, оскільки правовідносини, що мали місце між позивачем та відповідачем допускають правонаступництво, але позивач вимоги до правонаступників відповідача не заявив, будь яких клопотань по витребуванню відомостей про спадкоємців не подав, а суд розглядає справи в межах заявлених вимог, тому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог до особи яка померла, при цьому звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_4 помер 09 лютого 2014 року, позов подано до суду 03 лютого 2015 року, тобто через рік після смерті боржника.

Судові витрати понесені позивачем на підставі ст. 88 УПК України суд відносить за його рахунок.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 37, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 612, 1049, ч. 1 ст. 610, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КредексФінанс» - повністю відмовити.

Судові витрати понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «КредексФінанс» віднести за його рахунок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна