Справа № 477/2294/15-ц
Провадження № 2/477/1055/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Федоровській Л.А.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісяця та до повноліття дитини.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що їх з відповідачем син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, який є батьком дитини, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, а вона позбавлена можливості самостійно забезпечити належні умови утримання хлопчика, тому була змушена звернутися до суду із цим позовом.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути за її відсутності.

Від відповідача ОСОБА_2, якому судові документи вручені в ході виконання судового доручення, надійшла заява, згідно якої останній позовні вимоги визнав, але вказав, що не має доходу, так як відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а тому позбавлений можливості сплачувати аліменти.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб та народження, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року та мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Як встановлено судом, відповідач відбуває покарання у виді позбавлення волі в Вознесенській виправній колонії (№72), а їх неповнолітній син проживає з матірю та перебуває на її утриманні.

Відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України, мати і батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За вищевказаного, суд вважає, що відповідач зобовязаний нести обовязки з утримання свого сина.

Статтею 181 та ч. 1 і ч. 2 ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Щодо посилань відповідача про неможливість виплати аліментів у звязку із відбуванням покарання в виправній колонії, то відповідно до статті 118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.

Праця осіб, засуджених до позбавлення волі, оплачується відповідно до її кількості і якості. Форми і системи оплати праці, норми праці та розцінки встановлюються нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України (стаття 120 КВК України).

Згідно пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджених постановою КМУ від 26 лютого 1993 року №146 (далі - Перелік), утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів повинно відбуватися у частці від його заробітку (доходу), що відповідає приписам статті 183 СК України, оскільки він відбуває покарання в місцях позбавлення волі та може бути залучений до праці і, крім заробітку, може мати й інші доходи, визначені Переліком.

Визначаючи розмір аліментів, у відповідності до вимог, передбачених статтею 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення та вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/ 4 частини усіх видів доходу відповідача.

Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" зі змінами, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 213-215,215, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір по справі в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання його копії.

Суддя Л.М.Семенова