РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1335/15-ц

10 грудня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

секретар судового засідання Федас І. О.

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" в особі Костопільського управління по експлуатації газового господарства, третя особа на стороні відповідача, яка незаявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист прав споживача, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в серпні 2015 року звернувся до суду із вищевказаним позовом до Публічного акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз» в особі Костопільського управління експлуатації газового господарства, в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо необґрунтованого нарахування плати за послуги газопостачання та вимогами сплатити борг в сумі 1042 грн. 20 коп. з позивача, рекомендувати ПАТ «Рівнегаз» в особі Костопільського управління експлуатації газового господарства притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаних посад майстра служби обліку ОСОБА_5 та оператора абонентського відділу ОСОБА_4 за систематичне порушення своїх посадових обовязків в частині неправомірного та необґрунтованого нарахування заборгованості та вимагання сплати заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 та стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в розмір 6000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідачем йому надається послуги з газопостачання на підставі договору про надання послуг газопостачання. Так, вважає, що з січня 2014 посадовими особами Костопільського УЕГГ ПАТ «Рівнегаз» майстром служби обліку ОСОБА_5 та оператором абонентського відділу ОСОБА_4, незважаючи на повну оплату та переплату за спожитий газ, були внесені недостовірні відомості до особового рахунку споживача ОСОБА_1, зокрема повідомлено, що в нього існує заборгованість за спожитий природний газ в сумі 1042 грн. 20 коп. Позивач неодноразово звертався до Костопільського УЕГГ зі скаргами на бездіяльність працівників підприємства ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про вчинені ними фальсифікації з нарахуваннями за спожитий природний газ та вимогами розібратися в даній ситуації, однак все безрезультатно. В подальшому майстром служби обліку ОСОБА_5 було визнано те, що вимагання сплати боргу від позивача в сумі 1042 грн. 20 коп. було помилкою і дійсно на особовому рахунку утворилась переплата в сумі 488 грн. 05 коп. ОСОБА_2 того, позивач вказує, що відповідачем порушено п.10, 28, 36 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року за №2246. Позивач зазначає, що неправомірними діями працівників Костопільського УЕГГ ПАТ «Рівнегаз» ОСОБА_5 та ОСОБА_4 позивачу завдано моральної шкоди, тому на підставі ст.1167 ЦК України та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» просить суд стягнути з відповідачем на його користь моральну шкоду, яку він оцінює в розмір 6000 грн.

Позивач та його представник в судовому засідання підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позов та в додаткових письмових поясненнях.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог вказуючи, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, а тому не підлягають до задоволення.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували стосовно позовних вимог позивача, крім того зазначили, що всі нарахування ОСОБА_1 здійснювались відповідно до визначених тарифів та у межах норм законодавства, які діяли на момент нарахування.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила суду, що у період працювала контролером у Костопільському УЕГГ ПАТ «Рівнегаз» і нею у 2012 року та у 2013 році знімалися показники газу із лічильника за місцем проживання позивача ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивач є споживачем природного газу, який подається структурним підрозділом ПАТ «Рівнегаз» Костопільське УЕГГ до його будинку за адресою: в с.В.Любаша, вул. Центральна, 7 Костопільського району Рівненської області, на підставі договору про надання послуг газопостачання. Облік газу у позивача здійснюється згідно показників лічильника.

Відносини між газопостачальними підприємствами та фізичними особами - споживачами газу регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, якою затверджені Правила надання населенню послуг з газопостачання ( далі Правила), а також постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2006 року № 1697 «Про заходи щодо подальшого вдосконалення механізму забезпечення природним газом вітчизняних споживачів», якою затверджений Тимчасовий порядок установлення роздрібних цін на природний газ для потреб населення.

Пунктом 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання (у редакції станом на, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин щодо нарахування заборгованості), встановлено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році.

Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема: у разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році, споживач зобов'язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості, розрахунок якої здійснюється за відповідною формулою.

Визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі незняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 1 січня.

Розрахунковий обсяг використання природного газу за необліковані дні грудня розраховується як різниця між контрольними зняттями показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року та грудні попереднього року, що помножена на кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року, та поділена на кількість днів між зазначеними контрольними зняттями показників лічильника.

Розрахунки за надання населенню послуг з газопостачання у разі використання лічильників газу (будинкових або на групу будинків) провадяться відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620.

Судом встановлено, що за послуги газопостачання у 2013 році здійснювалося позивачу за ціною 0,7254 грн. за 1 куб.м. природного газу відповідно до категорії споживання, що не перевищує 2500 куб.м. природного газу на рік.

В 2014 році позивача було переведено до категорії споживання, що не перевищує 6000 куб.м природного газу на рік та було визначено роздрібну ціну на природний газ на 2014 рік на рівні 1,098 грн. за 1куб.м.

З 01 травня 2014 року згідно постанови НКРЕ від 03.04.2014 року №420 було визначено роздрібну ціну на природний газ на рівні 1,788 грн. за 1 куб.м природного газу.

У зв'язку з тим, що позивачем у 2014 році було використано 1414 куб.м газу, позивача в 2015 році було переведено до категорії споживання, що не перевищує 2500 куб.м. природного газу на рік.

Вказані факти сторонами в судовому засіданні визнані та крім того підтверджуються листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.12.2014 року за №1224/16/59-14(а.с.9-12).

При нарахуванні плати за газ позивачу ОСОБА_1 надається пільга «дитина війни» на оплату послуг з газопостачання в розмірі 25 %. До 30 вересня 2014 року зазначена пільга надавалася в межах норм споживання, встановлених постановою КМУ від 01.08.19996 року № 879, а з 1.10.2014 року набрала чинності постанова КМУ від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», відповідно до якої норма споживання природного газу при наявності газової плити та водонагрівача, в тому числі для пільгових категорій споживачів, становить 18 м .куб. на 1 особу в місяць, а на опалення - 7,553 м. куб. на 1 м. кв. опалювальної площі індивідуального житлового будинку в межах встановлених соціальних норм житла.

Відповідно до п. 17 Правил розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

З огляду на зазначені положення Правил, не вбачаються змістовними твердження позивача про неправомірність нарахування суми заборгованості, виходячи з показань, що зазначені у розрахунковій книжці, оскільки саме на споживача покладений обов'язок зняття показань лічильників і таке зняття повинно здійснюватися останнім станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим.

Суд звертає увагу на те, що одними з основних принципів цивільного процесу є принципи змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, що викладені у ст. 10, 11 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, не можна вважати обґрунтованим прийняття до уваги певних обставин, які у свою чергу доказами не підтверджені.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із зазначених ОСОБА_8 предмету та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахування плати за використаний природний газ, оскільки позивач вважає нарахування заборгованості в сумі 1049 грн. 20 коп. є неправомірною.

Встановлено, що у травні 2014 року позивачу дійсно працівниками відповідача було нараховано заборгованість за спожитий газ в сумі 1049 грн. 20 коп., однак по результату перерахунку станом на 16.01.2015 року позивачу визначено переплату в сумі 488 грн. 05 коп. Дані факти підтверджені поясненнями позивача та третьою особою ОСОБА_5, крім того стверджується листом ПАТ «Рівнегаз» Костопільське УЕГГ від 15.05.2015 року за № 486 (а.с.8).

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що на час подачі позові до суду заборгованість в розмірі 1049 грн. 20 коп., була відсутня і про це позивачу було достовірно відомо.

Згідно із ст.3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Однак ст. 16 ЦК України, не передбачено такий спосіб захисту, як надання судом рекомендацій будь-якій установі, організації чи юридичній особі притягувати до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаних посад працівників даних установ, організацій чи юридичних особ.

Таким чином, не підлягає задоволенню і позовна вимога - рекомендувати ПАТ «Рівнегаз» в особі Костопільського управління експлуатації газового господарства притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаних посад майстра служби обліку ОСОБА_5 та оператора абонентського відділу ОСОБА_4 за систематичне порушення своїх посадових обовязків в частині неправомірного та необґрунтованого нарахування заборгованості та вимагання сплати заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1

Позивач звернувся до суду на підставі Закону України «Про захист прав споживачів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Доказів наявності шкоди, заподіяної життю і здоров'ю позивача, чи членам його родини, діями відповідача, в судовому засіданні не отримано, тому в задоволенні позову в частині стягнення компенсації моральної шкоди, слід відмовити.

На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи із встановленого у судовому засіданні факту недоведеності обставин, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що пред'явлені позовні вимоги не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають за їх безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" в особі Костопільського управління по експлуатації газового господарства, третя особа на стороні відповідача, яка незаявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист прав споживача, стягнення моральної шкоди - відмовити

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_9