У х в а л а

1 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2012 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу розірваним, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення збитків,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: визнано розірваним з 12 квітня 2009 року договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 29 квітня 2008 року; стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 109 тис. 582 грн 77 коп., а також 1 тис. 95 грн 83 коп. судового збору в доход держави. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на її користь 9 тис. 993 грн 95 коп. пені за договором купівлі-продажу від 29 квітня 2008 року за період з 1 грудня 2010 року по 1 березня 2012 року та 17 тис. 528 грн витрат на зберігання товару за період з 1 лютого по 30 вересня 2009 року. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 275 грн 22 коп. судового збору в доход держави.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року залишено без змін.

5 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначених судових рішень з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 611, 615, 665, 666, 700 Цивільного кодексу України, статей 12, 14 Закону України «Про захист прав споживачів» та пункту 1.7 Правил продажу товарів на замовлення та поза торговельними або офісними приміщеннями, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року № 103.

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2012 року і 18 лютого 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 22 липня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про наявність правових підстав для стягнення пені за договором купівлі-продажу та витрат на зберігання товару на користь ОСОБА_5, оскільки продавець та покупець відмовились від виконання додаткових угод та продовжили керуватись умовами первинної редакції договору купівлі-продажу, пунктом 5.2 якого передбачено стягнення пені у випадку невмотивованої відмови покупця від прийому товару та/або несвоєчасного прийому товару у розмірі 0,2 % від суми договору за кожний день прострочення, а також витрати, які з цим пов'язані.

Крім того, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 щодо розірвання договору купівлі-продажу, оскільки позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 11 травня 2012 року касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про те, що відповідач (покупець) в односторонньому порядку відмовився від виконання договору купівлі-продажу, порушив графік сплати чергових платежів, договір між сторонами розірваний не був, а тому заборгованість за договором підлягає стягненню з нього; при цьому вказав на відсутність правових підстав для розірвання договору купівлі-продажу, визнання недійсними пунктів договору та відшкодування шкоди, оскільки позивач за зустрічним позовом (покупець) не довів істотного порушення продавцем умов указаного договору купівлі-продажу;

- в ухвалі від 18 лютого 2015 року касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про те, що замовник відмовився від послуг відповідача протягом 14 днів, а тому відповідач зобов'язаний повернути йому кошти, внесені як попередня оплата за укладеним договором, а також сплатити неустойку за кожний день затримки повернення коштів.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року, долучена до поданої заяви, не може слугувати прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, оскільки посилання на неї в поданій заяві відсутнє.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу розірваним, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення збитків за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2012 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

Ю.Л. Сенін