АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом закритого акціонерного товариства «Лігобуд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2009 року,

встановила:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2009 року позов ЗАТ «Лігобуд» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь закритого акціонерного товариства «Лігобуд» матеріальну шкоду 78 576 грн. 87 коп. та судові витрати у розмірі 785 грн. 77 грн., 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 79 392 грн. 64 коп.

В задоволенні вимог до ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його представник просять скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник ЗАТ «Лігобуд» проти апеляційної скарги заперечила.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про його час і місце повідомлялась належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

З матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2008 року на перехресті вул. Уборевича та проспекту Палладіна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Мерседес» н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2014 року, водій автомобіля «Рено» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні ДТП за ст.124 КУпАП.

Відповідно до звіту № 1072/1 від 06.05.2008 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мерседес» н.з. НОМЕР_2, станом на 06.08.2008 року, складає 102 916 грн. 87 коп. (а.с. 8-29).

Звертаючись до суду з данимпозовом, ЗАТ «Лігобуд» на підтвердження майнової шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди надав суду відповідний доказ - звіт про вартість матеріального збитку, який просив стягнути на свою користь, посилаючись на ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

Відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки встановлено ст. 1188 ЦК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Про це також зазначено у відповідних роз'ясненнях, які містяться в п. 8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Як вбачається з матеріалів справи збитки в розмірі 24 990 грн. 00 коп. позивачу відшкодовані ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ» Україна».

Решту збитків в розмірі 78 576 грн. 87 коп. судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто з винної у дорожньо-транспортній пригоди особи ОСОБА_2

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Подана ОСОБА_2 апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду, а лише перераховує запитання з приводу певних обставин, без підтвердження їх відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 24 лютого 2009 року в частині вимог до ОСОБА_2 ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Рішення суду в частині вимог до ОСОБА_1 не оскаржується.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М . Білич

Н.В.Поліщук