Справа № 534/39/15-ц
Провадження № 2/534/173/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Таранкової І.М.

при секретарі Хорошун О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 27.01.2007 року між Банком та відповідачем був укладений договір № PLXRRX10370105, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3180 грн. 00 коп. на строк з 27.01.2007 року по 27.01.2008 року включно.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв»язку з чим станом на 10.12.2014 року має заборгованість за період з 10.12.2009 року по 10.12.2014 року 29017 грн. 50 коп.

Представник позивача в судове засідання не з»явився. Надіслав до суду заяву, в якій просили справу розглянути в його відсутність. Позов підтримав повністю та не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився. Надав суду заяву, в якій просив застосувати строк позовної давності і відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши надані докази, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.01.2007 року між Банком та відповідачем був укладений договір № PLXRRX10370105, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3180 грн. 00 коп. на строк з 27.01.2007 року по 27.01.2008 року включно.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв»язку з чим станом на 10.12.2014 року має заборгованість за період з 10.12.2009 року по 10.12.2014 року 29017 грн. 50 коп.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

З позовом про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду 13 січня 2015 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Частина 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно п. 5.5 кредитного договору термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафу встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Згідно ст.ст.266, 267 ЦК України сплив позовної давності, є підставою для відмови в позові. Зі спливом позовної давності до основної вимоги, позовна давність спливає і до додаткової вимоги - стягнення неустойки, звернення стягнення на заставлене майно тощо.

Суд вважає, що право банку на пред'явлення позову з вимогою про примусове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, виникло з 27.01.2008 року, а отже строк пред»явлення вимоги про стягнення заборгованості закінчився 27 січня 2013 року. До суду позивач звернувся 13 січня 2015 року, тобто за межами встановленого законом та кредитним договором строку позовної давності.

Представником позивача у позовній заяві не наведено обставин, що свідчили б про зупинення строку позовної давності або наявність поважних причин його пропущення. Суд вважає, що в задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 29017 грн. 50 коп., слід відмовити в зв'язку зі спливом позовної давності.

В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 213-215, 294 ЦПК України,ст.ст. 252, 255, 256, 258, 259, 261, 264, 266, 267, 526, 527, 530, 599, 610, 631,1048, 1050 ЦК України.

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № PLXRRX10370105 від 27.01.2007 року в сумі 29017 грн. 50 коп. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом :

Суддя І.М.Таранкова