У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Турецька Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород подання старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, погодженого з начальником МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, керівника ТзОВ «Цетан-Плюс», м. Ужгород, пл.. Народна, 5/43,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду звернувся старшиий державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 з поданням яке погоджене з начальником МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, керівника ТзОВ «Цетан-Плюс» м. Ужгород, пл.. Народна, 5/43. В обґрунтування вимог у поданні зазначається, що на виконанні в міському відділі ДВС знаходиться виконавче провадження про примусове виконання вимоги №1475 від 12.04.2012 р. виданої УПФ в м. Ужгороді про стягнення з ТзОВ «Цетан-Плюс» на користь УПФ в м. Ужгороді заборгованість у сумі 21753,06 грн.

12.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження. 03.02.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника. 03.04.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника. Станом на 30.11.2015 р. рішення суду боржником не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством України заходів примусового виконання рішення. З посиланням на викладене, а також на те, що ним було вжито усіх передбачених законодавством України заходів примусового виконання рішення зокрема, надіслані запити в ДПС України, центр надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів, управління Держземагенства в Ужгородському районі , Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, Головне управління статистики у З/о, для виявлення джерел отримання боржником доходів та наявні рахунки у банках, а також з посиланням на норми ЗУ Про виконачве провадження, ст. 377-1 ЦПК України, вважаючи що боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням просить суд подання задоволити.

Відповідно до ч.2 ст.377-1ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, з подання вбачається, що просить розглянути подання у його відсутності.

Дослідивши матеріали подання, суддя приходить до висновку, що дане подання є необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно матеріалів подання, встановлено, що у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження ВП №45967787 відкрите старшим державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ 12.01.2015 р. на підставі вимоги №1475 від 12.04.2012 р. виданої УПФ в м. Ужгороді про стягнення з ТзОВ «Цетан-Плюс» на користь УПФ в м. Ужгороді заборгованість у сумі 21753,06 грн.

Постановою державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ від 12.01.2015 року було зобов'язано боржника самостійно виконати вимоги виконавчого документу та надано строк для самостійного виконання до 19.01.2015 р.

З подання державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ вбачається, що вимоги виконавчого документа не виконані станом на 30.11.2015 р.

Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" встановлені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон в тому числі і у разі ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язання.

Як передбачено п.2 ст. 6 цього Закону, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, в тому числі аліментних, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок,випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розвязання спорів у цій сфері регулює ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Крім того, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Дана норма вказує, що таке право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто, наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні та додає відповідні докази.

Судом встановлено, що 12.01.2015 року, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржником по якому є ТзОВ «Цетан-Плюс».

Однак державним виконавцем не подано доказів в підтвердження того, що боржник керівник ТзОВ «Цетан-Плюс» ОСОБА_1 ухилявся від виконання зобовязань за виконавчим провадженням. Державний виконавець покладається лише на факт наявності у боржника невиконаного зобовязання, покладеного на нього судовим наказом, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобовязань.

До подання не надано суду доказів саме ухилення боржника керівника ТзОВ «Цетан-Плюс» ОСОБА_1 від виконання зобов'язань перед стягувачем, які є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон. Наявність відповідей на запити державного виконавця з бази даних управління Держземагенства в Ужгородському районі, Головного управління статистики у З/о, Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, реєстру обтяжень рухомого майна, тощо, не є доказом ухилення боржника керівника ТзОВ «Цетан-Плюс» ОСОБА_1 від виконання зобов'язань перед стягувачем.

На підтвердження доказів ухилення керівника ТзОВ «Цетан-Плюс» ОСОБА_1 від виконання зобов'язань перед стягувачем, державним виконавцем надано до подання акт державного виконавця від 30.11.2015 року, про те, що керівник ТзОВ «Цетан-Плюс» ОСОБА_1 за викликом не зявився.

Разом з тим, наявний при матеріалах акт державного виконавця від 30.11.2015 року не є доказом ухилення боржника керівника керівника ТзОВ «Цетан-Плюс» ОСОБА_1 від виконання зобов'язань перед стягувачем.

В матеріалах подання відсутні належні докази того, що боржник - керівник ТзОВ «Цетан-Плюс» ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження і йому відомо про наявність виконавчого провадження та отримав виклик до державного виконавця.

До матеріалів подання надано, лише реєстр рекомендованих листів МВ ДВС переданих в Головпоштамт 20.11.2015 року , що не є доказом саме отримання боржником даного виклику.

Єдиним доказом належного повідомлення боржника про виклик або про вручення йому процессуальних документів можуть бути дані про його розпис про отримання виклику, документів, тощо , що підтверджує факт вручення йому виклику, документів, тощо .

Крім того у поданні відсутні відомості про те, чи громадянин ОСОБА_1 є документованим паспортом громадянина України для виїзду за кордон або ні.

Із подання вбачається, що керівник ТзОВ «Цетан-Плюс» ОСОБА_1 не виконує вимогу.

Слід виходити з того, що процесуальний порядок обмеження права боржника на виїзд за межі України прямо встановлений виключно нормами ЦПК України (ст. 377-1 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, враховуючи наявні матеріали подання, приходжу до переконання, що державним виконавцем не були наведені факти, які безпосередньо б свідчили про наявність дійсної загрози виїзду боржника за кордон та ухилення від виконання судового рішення, не надано суду доказів саме ухилення боржника керівника ТзОВ «Цетан-Плюс» ОСОБА_1 від виконання зобов'язань перед стягувачем, які є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон, а тому подання як необґрунтоване не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст. 1, 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, погодженого з начальником МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, керівника ТзОВ «Цетан-Плюс», м. Ужгород, пл.. Народна, 5/43.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3