справа №176/461/15-ц
провадження №2/176/719/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.

при секретарі Ніколенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №76 в будинку №34 по вулиці Франка в місті Жовті Води Дніпропетровської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником нерухомого майна розташованого за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 03.03.1994 року посвідченим державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори. За зазначеною адресою зареєстрована також її донька ОСОБА_2, яка у березні 2008 рок залишила місце проживання і виїхала в невідомому напрямку. З того часу відповідач у квартирі не проживає і не приймає участь в її утриманні, в оплаті житлово-комунальних послуг хоча й залишається зареєстрованою у квартирі.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час і місце проведення судового засідання, в судовому засіданні участі не приймала, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 за місцем реєстрації відсутня, її виклик у судове засідання здійснено згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом публікації в газеті „Вісті Придніпров'я (у №92 (1693) від 19.11.2015 року) відповідного оголошення. Однак, відповідач у судове засідання не зявилась, заперечень щодо позову не надала. Тому судовий розгляд справи проведено без участі відповідача, на підставі наявних доказів.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено такі факти і відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 є власником квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 03.03.1994 року посвідченим державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори (а.с. 12-13).

Зареєстрованою проживаючою за вказаною адресою також є ОСОБА_2 У 2008 році відповідач, забравши свої речі залишила місце проживання. Із вказаного часу відповідач не проживає і не приймаює участі в утриманні квартири, в оплаті житлово-комунальних послуг і не ставиться до житлового приміщення, як до свого постійного місця проживання, хоча й залишається зареєстрованою за даною адресою.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири), член його сімї вправі вселити в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. При цьому положенням ч.4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

У сенсі ст. 64 ЖК України, до членів сімї належать дружина, діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад один рік.

Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачам у користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідачі зверталися до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачами зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Враховуючи вищевикладене, те що позивач наполягає на задоволені позову, а відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, те що позивач, є власником квартири АДРЕСА_2, а відповідач будучи зареєстрованою у вказаній квартирі, як член сім'ї позивача, мали право на проживання в ній, однак втратили таке право, внаслідок не проживання у домоволодінні без поважних на це причин понад 7 років, тобто більше одного року, суд вважає за доцільне визнати останню такою, що втратили право користування належним позивачу жилим приміщенням.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Керуючись ст.ст. 212-215, 291, 292, 294 ЦПК України і у відповідності зі ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування квартирою №76 в будинку №34 по вулиці Франка в місті Жовті Води Дніпропетровської області.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, сплачений судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривня 60 копійок із кожного.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська