Номер провадження 2/754/1184/15
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ярошенка С.В.,

при секретарі - Моторенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «КБ«Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив солідарно стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 18 474,67 доларів США та 31 020,77 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 28.09.07 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір «Автопакет» № 190/П/10/2007-840 про надання кредиту терміном до 29.09.14 року на суму 21 509 доларів США зі сплатою 14,15 % річних. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач з представником в судовому засіданні заперечували частково проти задоволення позову.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 28.09.07 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 укладено кредитний договір «Автопакет» № 190/П/10/2007-840, відповідно якого ОСОБА_1 надано кредит терміном до 29.09.14 року на суму 21 509 доларів США зі сплатою 14,15 % річних та ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання відповідати за виконання боржником зобов'язань за вказаним кредитним договором у повному обсязі.

28.09.07 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, згідно якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати за виконання боржником зобов'язань за вказаним кредитним договором у повному обсязі

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов′язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов′язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Як роз'яснив Пленум ВССУ у своїй постанові від 30.03.12 року при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Станом на 08.09.14 року за відповідачами існує заборгованість у сумі 18 474,67 доларів США (непогашений кредит - 14 101,23 доларів США, несплачені відсотки - 4 373,44 доларів США) та 31 020,77 грн. пені.

Суд керується саме розрахунком, наданим стороною позивача, оскільки відповідачі не навели передбачених законодавством доказів на спростування такого розрахунку, зокрема, з клопотаннями про проведення відповідних економічних експертиз не звертались.

Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідачі умови кредитного договору в повному обсязі не виконали, кредит не виплатили, відсотки за користування кредитом не сплатили, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заяви ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності в частині стягнення заборгованості з поручителів судом встановлено наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 267 ЦК України позовнадавність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Терміном погашення кредиту за договором є 29.09.14 року, банк звернувся з позовом до суду 23.12.14 року.

Згідно п.7.2. кредитного договору сторони погодили строк позовної давності у 10 років.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності.

Крім того, з позовними вимогами про припинення договорів поруки відповідачі до суду не зверталися.

Відповідно ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день простроченого зобов'язання.

На підставі ст. 551 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги про її стягнення підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 3 000 грн. неустойки за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитом.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів у дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 679,05 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 554, 1048, 1049, 1050, 1054, 1057 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «КБ«Надра» заборгованість за кредитним договором у сумі 18 474,67 доларів США (за курсом НБУ становить 423 254,69 грн.), 3 000 грн. пені та судовий збір у сумі 2 679,05 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий