Справа № 127/3911/15-ц
Провадження № 2/127/2459/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2014 року розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, 17.10.2012 року. В період шлюбу приблизно у липні 2014 року за спільні кошти на підставі доручення було придбано транспортний засіб KIA Ceed, 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 за 280000грн. Також у березні 2014 року сторонами був придбаний «робоча станція High end класса HP Elite Book 8540w» за 20 000грн. Просить стягнути на користь позивача грошові кошти у сумі 150000грн., що дорівнює ? частки спільного майна подружжя.

05.05.2015року позивач надала суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить розділити майно між сторонами в ідеальних частках Принтер сканер, компютер Samsung TV 42, авто Лада 4 серії, авто Opel Astra 1.6 1995 року випуску, KIA Ceed 2008 року випуску, рабочая станция High end класса HP Elite Book 8540w або виділити позивачу грошову компенсацію у сумі, що дорівнює ? частки спільного майна.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2014року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.4-6).

Від шлюбу у сторін є малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно БД АІС «Автомобіль» за ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб марки KIA Ceed, 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 (а.с.56).

Відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи №ОС-21 від 18.06.2015 року ринкова вартість автомобіля KIA Ceed, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 в цінах станом на момент проведення дослідження складає 118255,05 гривень (а.с.70-97).

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до вимог ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина, чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю.

Статтею 71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме що майно, яке є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частка співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60, 69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільне майно подружжя, а саме автомобіль марки KIA Ceed, 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, вартістю 118 255,05гривень, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за ? частину вартості вказаного автомобіля в розмірі 59 127,53гривень.

Позовні вимоги в частині розподілу між сторонами в ідеальних частках Принтер сканер, компютер Samsung TV 42, авто Лада 4 серії, авто Opel Astra 1.6 1995 року випуску, рабочая станция High end класса HP Elite Book 8540w не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду допустимого та належного доказу придбання сторонами даного майна.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу статей 58,59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК).

На підставі викладено, згідно ст. ст. 60, 72 СК України, ст. ст. 257, 267 ЦК України, постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно ст. ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 212-218 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільне майно подружжя, а саме автомобіль марки KIA Ceed, 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, вартістю 118 255,05гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за ? частину вартості вказаного автомобіля в розмірі 59 127,53гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1182,55гривень.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: