АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №641/9869/15-ц Головуючий суддя І інстанції Чайка І. В.
Провадження № 22-ц/790/8182/15 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря : Ковган С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

24 вересня 2015 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» (далі по тексту Банк) до ОСОБА_3, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 13270,06 грн., а також відшкодувати понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору б/н від 21.11.2007 року відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач підписав заяву, в якій після ознайомлення погодився з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які діють як умови укладеного між сторонами договору кредиту. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 30.06.2015 року в нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 27900,65 грн., а з урахуванням стягнутої суми в розмірі 15738,69 грн. яка була стягнута з відповідача за судовим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.11.2011 року, сума заборгованості складає 12161, 96 грн.

Крім того, відповідачу нараховані штрафи за несвоєчасно виконання зобовязань за кредитним договором в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 608,10 грн. (процентна складова). Таким чином, загальна сума заборгованості становить 13270, 06 грн.

Представником відповідача до суду подані письмові заперечення проти позову, в яких він зазначив про необґрунтованість вимог позивача, а також просив застосувати позовну давність та відмовити позивачу в задоволені позову.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду Банк в апеляційній скарзі просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному розмірі, посилаючись на те, що суд допустив однобічність та неповноту судового розгляду, не врахував підстави для переривання строку позовної давності та правові висновки Верховного Суду України, рішення незаконне, винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися до суду, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.11.2007 року, ОСОБА_3 отримав кредит у позивача у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць, із розрахунку 360 днів в році, на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії кредитного ліміту співпадає з строком дії платіжної картки.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши відповідачу строковий кредит у сумі 7000 грн. на строк 12 місяців, по 21.11.2008 року.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позик якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, пункт 1 статті 1048 Цивільного кодексу України.

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають праві наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст, 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобовязання.

У результаті невиконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 30.06.2015 року Банком нарахована заборгованість в сумі 13 720,06 грн., яка складається з наступного: 6859,20 грн. заборгованість за кредитом; 17 611,32 грн. - заборгованість по процентам за користувач кредитом; 3430,13 - пеня за несвоєчасне виконання кредиту; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3059,37 грн. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд на підставі заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність в три роки вже спливла на день звернення Банку до суду.

Стаття 264 ЦК України передбачає переривання перебігу позовної давності в наступних випадках і з такими наслідками:

1. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

2. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

3. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2011 року було задоволено позов Банку до ОСОБА_3 та ТОВ «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» в особі його філії. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість за вищевказаним кредитним договором б/н від 21.11.2007 року у розмірі 15738,69 грн., відшкодовані за його рахунок судові витрати.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» в особі його філії у Дзержинському районі м. Харкова та ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 21.11.2007 року у розмірі 200 грн.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 від 21.11.2007 року про надання кредиту, кредит у вигляді ліміту грошових коштів був виданий позивачу шляхом відкриття з 10.12.2007 року відповідного рахунку і надання кредитної картки № 144160 типу Кредитка «Універсальна», зі строком дії картки до грудня 2010 року. Погашення заборгованості можливе як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і списанням банком коштів з платіжної картки (а.с. 12 на звороті).

Пунктом 3.1 Умов і правил надання банківських послуг Банку строк дії карти визначається вищевказаною заявою і Памяткою, підписанням яких сторони (Клієнт і Банк) уклали договір про надання банківських послуг. Згідно до п. 3.4 Клієнт або його довірена особа використовує платіжні карти у розмірі платіжного ліміту відповідного карткового рахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахунку коштів на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових коштів.

Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.112007р. останній погашення відповідачем коштів з кредитного ліміту відбулося 24.09.2009 року (а.с. 9 на звороті).

Згідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 18 червня 2014 року у справі № 6-61цс14 за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності, ст. 257 ЦК України, щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, ст. 261 ЦК України.

Строк дії кредитної картки у даній справі співпадає зі строком дії кредиту, грудень 2010 року. З урахуванням звернення Банку із аналогічним позовом про стягнення заборгованості за цим договором, що перервало перебіг трирічного строку позовної давності і він після ухвалення заочного рішення районного суду, 15 листопада 2011 року, почав спливати знову і закінчився 15 листопада 2014 року. Тому на день звернення Банку з цим позовом, 24.09.2015 року, цей строк вже сплив і районний суд з цих підстав, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України законно і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

При цьому посилання в доводах скарги на правові позиції, які викладені у постановах Верховного суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14, - є безпідставними, оскільки на відміну від зазначених справ, які не стосуються договорів кредиту у вигляду карткового ліміту, у даній справі щомісячний мінімальний платіж підлягає сплаті щомісячно на протязі строку дії кредитної картки (пункт 2 Умов і Правил надання банківських послуг, а.с. 13 на звороті)

Відповідно до п.п. 6.5, 6.9, 8.6 та Правил надання банківських послуг, Клієнт зобов?язується погашати заборгованість за кредитом та відсоткам за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором, і штраф при порушенні строків платежів.

В разі виникнення заборгованості Держатель по Картрахунку зобов?язаний погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, то апеляційний суд з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: