АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1550/10 Номер провадження 22-ц/786/2002/15Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Гальонкіна С.А., Бондаревської С.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю представника позивача ОСОБА_2

Відповідача і представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 травня 2015 року

по справі за заявою ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення по справі за позовом «ПАТ КБ ПриватБанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 березня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 84932,75 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про розстрочку виконання рішення.

Посилалась на те, що заочним рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 31 березня 2010 року стягнуто з неї та її чоловіка ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 84932 грн. 75 коп., державне мито у сумі 849 грн. 33 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

На підставі вищевказаного рішення видано виконавчий лист і відкрито виконавче провадження.

Обставинами, з якими повязує необхідність розстрочки виконання рішення суду, зазначає те, що вона не працює, має хронічні захворювання, які потребують постійного лікування, майно, на яке можливо звернути стягнення, у них відсутнє. Її чоловік ОСОБА_3Г.є громадянином ОСОБА_5, має можливість проживати і працювати в державі ОСОБА_5 та його місячний дохід в цій країні складає 2300-2800 доларів США. Оскільки сторони мають перед іншим банком теж кредитні зобов»язання, та у виконавчій службі знаходиться зведене виконавче провадження на загальну суму 670604 грн., заявниця просила суд розстрочити виконання заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.03.2010 року на 24 місяці.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 травня 2015 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Розстрочено виконання рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 31 березня 2010 року по цивільній справі № 2-1550/10, виконавче провадження № 21771582, для ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на 24 місяці, починаючи з дня постановлення ухвали 19 травня 2015 року, зі щомісячним погашенням заборгованості у розмірі 3579 ( три тисячі пятсот сімдесят девять ) грн. 25 коп.

В апеляційному порядку вищевказану ухвалу місцевого суду оскаржило Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю ОСОБА_6

Апелянт просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, які з»явилися в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Постановляючи ухвалу про розстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції послався на скрутне матеріальне становище боржників, хворобу ОСОБА_4, розмір місячного доходу ОСОБА_3 та прагнення виконати зобовязання по рішенню суду в порядку, встановленому ЗУ "Про виконавче провадження" шляхом розстрочки виконання рішення щомісячними платежами, враховуючи реальну можливість його виконання.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 березня 2010 року по цивільній справі №2-1550/10 стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 84932,75 грн., а також стягнуто з кожного державне мито в сумі по 424 грн. 67 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи судом по 60 грн. (а.с.38).

Також встановлено, що на виконанні в Автозаводському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованості на користь ПАТ «Райффайзен Банк «ОСОБА_6» і ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на загальну суму 670604 грн.00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім"ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

Закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Разом з тим, заявницею ОСОБА_4, відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність у неї таких виняткових обставин, які позбавляють її можливості виконувати зазначене судове рішення.

Окрім того, ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_3 в період з дня ухвалення місцевим судом рішення від 31.03.2010 року про стягнення з них заборгованості за кредитним договором по даний час не вжили жодних заходів щодо погашення перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суми заборгованості.

Обставини, на які посилається заявниця, не носять характеру особливих і виняткових, таких, що утруднюють виконання рішення суду в розумінні ст. 373 ЦПК України, на що суд першої інстанції уваги не звернув, дійшовши помилкового висновку про наявність підстав для застосування розстрочки виконання судового рішення.

До того ж, місцевий суд залишив поза увагою ту обставину, що солідарний боржник по справі ОСОБА_3 не звертався із заявою про розстрочку виконання рішення відносно нього.

З огляду на викладене, оскаржувана у справі ухвала районного суду підлягає скасуванню з постановленням, відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 травня 2015 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : (підпис)

Судді: (підписи) Згідно: