Провадження № 2/752/6582/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.12.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

за участю представників - ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним, суд -

Встановив

В листопаді 2015 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним Договір кредиту № 10-29/3663 від 22.06.2007 року укладений між ним та Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

В обґрунтування позову представник вказував, що 22.06.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, який підлягає визнанню судом недійсним, оскільки єдиним законним способом, який застосовується при проведенні розрахунків на території України є гривня. Також представник вказував, що при укладенні вказаного договору банком не повідомлено про валютні ризики під час виконання зобов'язання та умови договору є несправедливими, тому що в супереч принципу добросовісності виник істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позивачу. Тому, вважаючи порушеним право позивача та посилаючись на правові підстави ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 215 ЦПК України просить суд задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просила суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку із тим, що сплинув строк позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши належну оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено договір кредиту № 10-29/3663, відповідно до умов якого позивач отримав кредит у розмірі 192 000 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних з кінцевим терміном погашення 21 червня 2017 року.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для даного виду правовідносин не законом не встановлена спеціальна позовна давність.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд приходить до висновку, що позивач міг довідатись про порушення свого права 22 червня 2017 року, адже саме в цей день уклав вказаний кредитний договір.

Обставин зупинення або переривання строку позовної давності відповідно до вимог ст.ст. 263-264 ЦК України в судовому засіданні не встановлено.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні даного позову.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими спростовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд керувався принципами справедливості, добросовісності та розумності відповідно до вимог ст. 3 ЦК України з урахуванням балансу інтересів сторін.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя