Рішення

Іменем України

13 березня 2015 року Теребовлянський районний суд в складі:

головуючого МалярчукаВ.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово, заочно у відкритому судовому засіданні в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином, у якому просить стягнути з відповідача в її користь 10952 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. 00 коп. - моральної шкоди, посилаючись на мотиви, викладені в позовні заяві.

У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, однак подали до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримують повністю, та просили позов задовільнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що є у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено наступне:

09 липня 2012 року ОСОБА_2 використовуючи найманих працівників, які перебували у с. Мшанець, Тернопільського району Тернопільської області, та діяли від імені ФОП ОСОБА_2, уклали із ОСОБА_1 договір індивідуального замовлення, запевнивши її, що ФОП ОСОБА_2 будуть виконані умови договору та буде наданий товар (металопластикові вікна чи двері), хоча ОСОБА_2 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов'язки, про що не було відомо найманим працівникам, а замовник, у свою чергу повинна оплатити кошти у сумі 7500 гривень. ОСОБА_1 шляхом укладання договору про надання споживчого кредиту оплатила кошти у сумі 7500 гривень, які були перераховані на рахунок ОСОБА_2 В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_2 заволодів грошима ОСОБА_1 в сумі 7500 гривень, чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

Згідно договору споживчого кредиту № НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 7500 грн. терміном на 24 місяці з встановленням розміру процентної ставки 24 % річних.

ОСОБА_1 сплатила кредит з урахуванням процентів в розмірі 10952 грн., що підтверджується квитанціями № 40 від 28 вересня 2012 року, № 93 від 31 жовтня 2012 року, № 35 від 29 серпня 2012 року, № 1701.54.2 від 03 січня 2010 року, № 872.192.2 від 08 квітня 2013 року, № 872.88.2 від 05 грудня 2012 року, № 872.123.2 від 05 лютого 2013 року, № 715.1161.4 від 22 липня 2012 року, № 1701.885.2 від 25 лютого 2013 року, № 1701.1140.1 від 28 січня 2013 року, № 1701.1140.2 від 28 січня 2013 року, № 1701.88.1 від 28 лютого 2013 року, № 715.1161.3 від 27 липня 2012 року, № 1/01.54.1 від 03 січня 2013 року, № 872.123.1 від 05 лютого 2013 року, № 872.88.1 від 05 грудня 2012 року, № 872.192.1 від 08 квітня 2013 року.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вичинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_2 не сплатив ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10952 гривень. та нехтує тим, що ОСОБА_1 являється пенсіонеркою та те, що їй необхідні кошти для придбання метало пластикових вікон та дверей які вона не вмонтувала. Така поведінка відповідача спричиняє моральні страждання позивачці, що виражається у сильному душевному стражданні, переживання що порушує звичний ритм життя.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 10952 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, завданої злочином.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2, ОСОБА_1 зазнала моральної шкоди, що виражалися у втраті душевного спокою на тривалий час, спричиненні негативних емоцій та переживань, порушенні звичного ритму життя, оскільки у зв'язку із протиправною поведінкою відповідача, потерпіла від злочину була позбавлена можливості використовувати свої грошові кошти на власні потреби. А також ОСОБА_1 ніде не працює та перебуває на пенсії яку отримує в розмірі 1100 грн. разом із своєю сімєю важко працювала займаючись вирощуванням сільськогосподарської продукції та продукції тваринництва щоб сплатити кредит в розмірі 10952 грн. 00 коп.

У зв'язку з переліченими обставинами у ОСОБА_1 було порушено її нормальний, до цього звичний спосіб життя, що в подальшому викликало у неї депресивний стан.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до пункту 2 та 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У зв'язку з вище викладеним суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої злочином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином, слід задоволити, стягнувши з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 10952 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Також слід стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави за звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди.

Також слід стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави за звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 174, 179, 226 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22, 23, 280, 1166, 1167 ЦК України, постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином, задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 10952 грн. 00 коп. матеріальної шкоди завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави за звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави за звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.МАЛЯРЧУК