АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц/774/1664/к/15 Головуючий в суді першої
Справа № 182/861/14-ц інстанції ОСОБА_1
Категорія №27 (1) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів Барильської А.П. Соколан Н.О.,

секретар Петренко К.І.,

за участю - представника відповідача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі Банк) звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_4 Уточнивши свої вимоги, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно умов договору б/н , укладеного 24 жовтня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем ОСОБА_4, остання отримала кредит у розмірі 12600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором станом на 31 грудня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 43255 грн. 83 коп., яку разом із судовими витратами в сумі 432 грн. 56 коп. позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 рокупозовні вимоги Банку задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь Банку заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 27241 грн. 34 коп.та ухвалення в цій частині нового рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд не врахував, що відповідачем в односторонньому порядку підвищена відсоткова ставка, з 30 до 60 процентів річних, що суперечить законодавству, та дійшов помилкового висновку стягнення з неї заборгованості за процентами за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_4 не з'явилась.

Відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Зважаючи на те, що представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 отримав судову повістку та з'явився до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_4 укладено договір № б/н, згідно з умовами якого ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 12600 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-12).

У цей же день ОСОБА_4 оформлена кредитна картка «Універсальна» № 4149 6253 2362 6091 з кінцевим терміном дії до червня 2011 року включно та встановлений кредитний ліміт у сумі 5000 грн. 00 коп., який у подальшому змінювався Банком в односторонньому порядку.

Відповідно до п.1.1. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), дані Умови та Правила надання банківських послуг визначають умови, на яких ЗАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, вказані в Заяві та Памятці Клієнта.

Належним чином заповнена Заява підписується Клієнтом і, таким чином, Клієнт висловлює свою згоду, що Заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає укладений Договір про надання банківських послуг.

Як убачається із Заяви ОСОБА_4 від 24.10.2008 року (а.с.8 на звороті), Клієнт ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт), а також Тарифами банку, які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовому вигляді, що підтверджується підписом відповідача у вказаній заяві. Крім того, Клієнт підтвердив свою згоду з тим, що ця Заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Відповідно до п.6.5. Умов Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по Кредиту процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно з п.6.6. Умов Клієнт зобовязаний у випадку невиконання зобовязань по Договору за вимогою Банку виконати зобовязання по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), оплаті Винагороди Банку.

Відповідно до п.8.6. Умов при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 120 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до п.9.12 Умов, Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

У порушення умов укладеного сторонами кредитного договору відповідач зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31 грудня 2013 року заборгованість за Договором склала 43255 грн. 83 коп., у тому числі: за кредитом 12550 грн. 00 коп., за процентами за користування кредитом 27241 грн. 34 коп., за комісією за користування кредитом 928 грн. 50 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 2035 грн. 99 коп. (а.с.5-7).

Звертаючись до суду з даним позовом, Банк просив стягнути з відповідача суму зазначеної заборгованості.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача ОСОБА_2 посилався на те, що здійснення відповідачем останнього погашення по кредиту відбулось у серпні 2010 року та до моменту подання кредитором позовної заяви пройшло більше трьох років, тому просив відмовити в задоволенні позову за спливом позовної давності (а.с. 51-52).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 43255 грн. 83 коп., у тому числі процентів за користування кредитом у сумі 27241 грн. 34 коп.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам діючого законодавства.

Як убачається із матеріалів справи, умовами кредитного договору визначено порядок погашення заборгованості шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 7 % від суми заборгованості та строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що слідує за звітним.

«Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 25 числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу».

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі № 6-154цс15 від 30 вересня 2015 року.

Із виписки з карткового рахунку відповідача по кредитній картці № 4149 6253 2362 6091 (а.с. 26 32) убачається, що відповідачем здійснювалось часткове погашення заборгованості перед Банком, зокрема 25 листопада 2008 року у сумі 140 грн. 00 коп.; 20 грудня 2008 року 200 грн. 00 коп., 25 грудня 2009 501,00 грн., 30 вересня 2010 року 112 грн. 97 коп., 25 жовтня 2012 року 100 грн. 00 коп., 13листопада 2012 року 100 грн. 00 коп., 25 жовтня 2012 року 100 грн. 00 коп., 23 січня 2013 року 100 грн. 00 коп., 28 лютого 2013 року 100 грн. 00 коп., а банк звернувся до суду з позовом 06 лютого 2014 року,

Встановивши, що відповідачем були вчинені дії, що свідчать про визнання нею свого боргу перед Банком, а позивач звернувся з позовом до суду 06 лютого 2014 року, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відбулось переривання перебігу позовної давності, тому позивач звернувся в межах строку позовної давності, у звязку з чим стягнув з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 31 грудня 2013 року у розмірі 43255 грн. 83 коп.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, надав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги представника відповіда ОСОБА_2 висновків суду не спростовують.

Так, посилання на безпідставне підвищення Банком в односторонньому порядку відсоткової річної ставки не може бути взятим до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст.. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях.

Частиною 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Відповідно до положень ст.. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Законом від 12 грудня 2008 р. № 661 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набрав чинності з 10 січня 2009 р., передбачено, що встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору банківського вкладу щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 2 ст. 10561 та ст. 1061 ЦК).

Таким чином, діючим законодавством заборонено збільшувати встановлений кредитним договором розмір процентів за кредитом в односторонньому порядку, починаючи з 10 січня 2009 року.

Як убачається із умов укладеного сторонами кредитного договору, а саме відповідно до п. 5.5.1 вищезазначених Умов, за несвоєчасне виконання боргових зобовязань клієнт сплачує проценти за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розмір яких визначається Тарифами.

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна GOLD» базова відсоткова ставка по кредитному ліміту, яка нараховується на залишок заборгованості, визначена у розмірі 2,5 % на місяць (тобто 30% на рік) із розрахунку 360 днів у році, а процентна ставка на суму простроченої заборгованості складає 5% на місяць (тобто 60% на рік).

Таким чином, передбачена Умовами та Правилами надання банківських послуг сплата процетів за користування кредитом за підвищеною відсотковою ставкою не являється односторонньою зміною умов договору, оскільки така підвищена процентна ставка нараховується тільки на суму простроченої заборгованості та за умови непогашення заборгованості в межах дії пільгового періоду, тому по суті є не платою за користування кредитними коштами, а мірою відповідальності за невиконання зобовязань у визначений сторонами строк.

За таких обставин, колегія суду вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Віповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки в іншій частині рішення суду не оскаржується, колегія суддів не вдається в обговорення цієї частини судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : І. Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_5