Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Альфа- банк" про визнання недійсними правочинів, який подано в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

До початку розгляду справи по суті, представник відповідачів ОСОБА_3 подав зустрічний позов від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ "Альфа Банк" про визнання недійсними правочинів, виходячи зі змісту позовних вимог, які викладено у зустрічній позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила суд: "Визнати недійсним кредитний договір укладений ОСОБА_4 Визнати недійсним іпотечний договір ОСОБА_1 Визнати недійсним договір факторингу".

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ "Альфа Банк" про визнання недійсними правочинів залишено без руху та надано позивачу по зустрічному позову ОСОБА_1 строк для виправлення недоліків до 27 лютого 2015 року, з підстав викладених в ухвалі суду. (а.с.133-135)

27 лютого 2015 року, на виконання ухвали суду представником відповідачів ОСОБА_3 подана нова зустрічна позовна заява від імені ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання недійсним правочинів.

Відповідно до предмету позову по зустрічній позовній заяві, позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пред'явлено спільний позов до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" з вимогами:

"Визнати недійсним Кредитний договорі №1209-Ф від 02 червня 2008 року, що уклали "Сведбанк Інвест" та ОСОБА_1.

Визнати недійсним Договір поруки №1209-Ф від 02 червня 2008 року, що уклали "Сведбанк Інвест" та ОСОБА_2.

Визнати недійсним Договір іпотеки №1209-Ф/ІП-1 від 02 червня 2008 року "Сведбанк Інвест", що уклав ОСОБА_2, посвідчений нотаріально, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано земельну ділянку і житловий будинок АДРЕСА_1.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ "Сведбанк Інвест" та ПАТ "Дельта Банком" від 25 травня 2012 року.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ "Дельта Банком" та ПАТ "Альфа Банком" від 15 червня 2012 року в частині купівлі-продажу кредитного договору ОСОБА_1".

Представник відповідачів ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується особистою розпискою представника, яка долучена до справи. (а.с.138)

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засідання просив відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви, у зв'язку з невиконанням відповідачами ухвали суду про надання строку для усунення недоліків в частині сплати судового збору.

Заслухавши думку представника позивача, оцінивши наведені представником відповідачів ОСОБА_3 доводи щодо підстав прийняття зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.123 Цивільного процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зарахуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову.

Як роз'яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції", судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об'єднання і роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Відповідач має право пред'явити зустрічний позов до або під час попереднього судового засідання (частина перша статті 123 ЦПК), а треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу шляхом пред'явлення позову до однієї чи обох сторін до закінчення судового розгляду (частина перша статті 34 ЦПК).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Виходячи з предмету позовних вимог за первісним позовом, Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" пред'явило вимоги до ОСОБА_1, як солідарних боржників, про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість - 2 657 770, 94 грн., а саме: за кредитом - 2 600 970,46 грн.; по відсотках - 56 354,29 грн.; пеня - 446,19 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідачів ОСОБА_3 про прийняття зустрічного позову та його об'єднання в одне провадження з первісним позовом, оскільки в межах розгляду даної справи предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, в той же час предметом спору за зустрічним позовом є вимоги щодо визнання недійсними Кредитного договору №1209-Ф від 02 червня 2008 року, Договору поруки №1209-Ф від 02 червня 2008 року, Договору іпотеки №1209-Ф/ІП-1 від 02 червня 2008 року, де стороною виступає "Сведбанк Інвест", а також окремо оспорюється Договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ "Сведбанк Інвест" та ПАТ "Дельта банком" від 25 травня 2012 року та Договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ "Дельта банком" та ПАТ "Альфа Банком" від 15 червня 2012 року, при цьому ПАТ "Сведбанк Інвест" та ПАТ "Дельта банком" не є стороною в цивільному процесу по первісному позову, тому виходячи з предмету спору ці позови не є однорідними, як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору, що зумовлює самостійний предмет їх доказування.

Враховуючи викладене та керуючись ст.123, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Альфа- банк" про визнання недійсними право чинів, який подано в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду. Включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я :