Справа № 755/3803/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати ОСОБА_2, неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1.

Вимоги мотивує тим, що у 1983 році він отримав квартиру НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 на сім'ю із трьох осіб, а саме себе, дружину ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6

01 грудня 1999 року вказану квартиру було приватизовано ним, його дружиною та сином ОСОБА_6 Його син ОСОБА_7 участі у приватизації не приймав. Після смерті синів, 1/3 частину квартири успадкувала його дружина ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його дружина, після якої він успадкував 2/3 частини квартири. Таким чином на теперішній час він являється єдиним власником квартири.

Позивач зазначає, що при житті його дружини у квартирі була зареєстрована його онука - ОСОБА_2, яка являється дочкою його старшого сина. Після смерті дружини ОСОБА_2 проживала у вказаній квартирі періодично, приводила свого співмешканця, влаштовувала сварки та скандали. У січні 2014 року ОСОБА_2 забрала усі свої речі та виїхала із квартири. ОСОБА_2 жодного разу не сплачувала ні квартплату ні комунальні послуги, нічим не допомагала і на даний час коли зросли витрати на комунальні послуги вона також нічим не допомагає. Крім цього у вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_3, яка являється далекою родичкою його покійної дружини, та була зареєстрована по проханню його дружини, щоб ОСОБА_3 мала можливість влаштуватися на роботу у м. Києві. Позивач зазначає, що він мав надію, що остання буде чимось допомагати та сплачувати комунальні послуги, однак ОСОБА_3 витрат на сплату комунальних послуг не несе.

Відповідно поданої позивачем заяви ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року заявлені вимоги у частині визнання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування спірною квартирою залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_8 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, позивач є власником квартири НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва від 01.12.1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2013 року, зареєстрованого за реєстром № 6-1112, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Домашенко В.В. (а.с. 8, 13).

Відповідно до довідки по формі № 3, виданої ЖРЕО № 411 від 30.12.2014 р. № 1873, у квартирі НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 зареєстровані сторони по справі та малолітня ОСОБА_4 (а.с. 5).

Позивач в судовому засіданні пояснив, що відповідачка ОСОБА_3 до нього у квартиру ніколи не вселялася та була зареєстрована 04.02.2014 року лише для працевлаштування у м. Києві, онука ОСОБА_2 виселилася з квартири у січні 2014 року, забравши свої речі, після чого теж жодного разу не з'являлася; відповідачі постійно не проживають у квартирі НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 без поважних причин, речі їх там відсутні, житлом не цікавляться, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несуть, будь-яких домовленостей з приводу користування квартирою між сторонами не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Факт не проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні без поважних причин підтверджено актами від 07.09.2014 року, 21.10.2014 року та 29.01.2015 року, що підписані сусідами, посвідчені начальником ЖРЕО № 411, і показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які суду засвідчили, що ОСОБА_3 з позивачем у квартирі НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 ніколи не проживала, вони її не знають, а онука позивача ОСОБА_2 виселилася з речами взимку 2014 року, з того часу ОСОБА_1 мешкає один.

Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачі більше року без поважних причин постійно не проживають у спірній квартирі, їх майно там не знаходиться, будь-які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідачі не несуть, у зв'язку з чим позивачу, який є власником квартири НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, відповідачі чинять перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право на користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя