Справа № 452/1566/15-ц
УХВАЛА

судового засідання

08 жовтня 2015 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря Страхоцької Т.А.,

заявника ОСОБА_2,

державного виконавця Співака Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу

ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3 щодо відкриття виконавчих проваджень та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження: №47731457 від 03.06.2015 року, №47727600 від 03.06.2015 року та №47731695 від 03.06.2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з даною скаргою. В підтвердження викладених у ній вимог посилається на те, що 10.06.2015 року ним було отримано постанови про відкриття виконавчого провадження № 47731457 від 03.06.2015 року, № 47727600 від 03.06.2015 року та № 4773169 ( рекомендований лист № 814), що підтверджується записом в журналі реєстрації кореспонденції Самбірського ЦПЗ № 2), відкриті на підставі одного виконавчого листа №2/452/141/2015 від 30.04.2015, виданого згідно рішення суду від 05.02.2015 року, яким задоволено позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства (надалі ПАТ) Державний ОСОБА_4 України» в особі Львівського обласного управління AT «Ощадбанк» і стягнуто солідарно з нього та ОСОБА_5, ОСОБА_6 10300 грн. 59 коп., а відтак вважає, що такі дії державного виконавця є неправомірні, а згадані постанови підлягають скасуванню, оскільки повинен був видаватися лише один виконавчий лист, в якому мали б бути зазначені три боржники і стягнення повинно б проводитись в солідарному порядку.

Беручи до уваги імперативну форму судового рішення, вважає, що судовим виконавцем на власний розсуд інтерпретовано рішення суду і внаслідок таких його дій надано

стягувачу право отримати два окремі стягнення з ОСОБА_2 - ОСОБА_5 (№47727600 від 03.06.2015 року) та ОСОБА_2 - ОСОБА_6М (№ 47731457 від 03.06.2015 року) на загальну суму 20601,18 грн., що в два рази перевищує заявлену стягувачем суму 10300 грн. 59 коп., а відтак суперечить рішенню суду від 05.02.2015 року і може призвести до порушення його прав.

А тому просить визнати дії старшого державного виконавця щодо відкриття згаданих виконавчих проваджень незаконними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження: № 47731457 від 03.06.2015 року та № 47727600 від

03.06.2015 року та № 47731695 від 03.06.2015 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вимоги, викладені у скарзі, підтримав, посилаючись на зазначені в ній обставини, просить її задовільнити. Вважає, що стягувач в особі

ПАТ Державний ОСОБА_4 України» в особі Львівського обласного управління

AT «Ощадбанк» повинен відкликати один з виконавчих листів і тоді він не матиме жодних претензій.

Старший державний виконавець відділу ДВС Самбірського МРУЮ Львівської області ОСОБА_3 вважає вимоги скарги безпідставними, оскільки його дії є правомірні. Виконавчі провадження ним відкрито на підставі виданих судом виконавчих листів, які відповідали вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». На даний час ці провадження обєднані і стягнення проводитиметься в межах розміру задоволених судом позовних вимог.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління AT «Ощадбанк» (надалі - «Банк») заперечив викладені у скарзі доводи скаржника, посилаючись на те, що останнім не наведено фактів неправомірних дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження, що суперечить ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», як і підстав для скасування постанов про виконавче провадження.

Скарга ґрунтується на припущеннях щодо в майбутньому порушення його прав, які на даний час не порушені.

Вважає, що законність та правомірність видачі судом виконавчих листів не може бути предметом доказування у скарзі на державного виконавця, оскільки такі дії мають самостійний характер оскарження.

З тих підстав просить відмовити у задоволенні скарги, вважаючи її безпідставною.

Заслухавши пояснення скаржника, зацікавлених осіб, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державним виконавцем є, зокрема, і старший державний виконавець відділу ДВС відповідного управління юстиції.

Як було встановлено в судовому засіданні, рішенням апеляційного суду Львівської області від 08.04.2015 року, ухваленим у цивільній справі № 452/176/15 за позовом

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління

AT «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вирішено стягнути солідарно в користь позивача з відповідачів наступні грошові суми:

- з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 10 300, 59 грн.;

- з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 10 300, 59 грн.;

- з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках 243 грн. 60 коп. судового збору з кожного.

На підставі цього рішення Самбірським міськрайонним судом Львівської області 25.02.2015 року та 08.04.2015 року у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» були видані три виконавчі листи, що підлягали примусовому виконанню державною виконавчою службою та відповідали вимогам ст. 18 цього Закону.

03.06.2015 року згідно виданих судом виконавчих листів у відповідності до положень п.1 ч. 1 ст. 19 Закону були відкриті виконавчі провадження: № 47731457, № 47727600,

№ 47731695.

Як було встановлено судом, при відкритті виконавчих проваджень будь яких порушень зі сторони старшого державного виконавця Співака Р. Б. не було.

Оскаржуючи дії державного виконавця, ОСОБА_2 не наводить будь яких фактів неправомірних дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження, натомість, зазначає, що державний виконавець не має доступу до матеріалів судової справи, тому діє на підставі наданих документів.

Зважаючи на те, що оскарження дій державного виконавця є окремою категорією справ непозовного провадження, в такому провадженні слід розглядати доводи Скаржника щодо правомірності чи неправомірності дій саме державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Таке оскарження дій передбачено як Цивільним процесуальним кодексом України

(ст. ст. 383-389), так і Законом України «Про виконавче провадження» (ст.82).

Так, ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що окрім іншого, скарга повинна містити зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено (п. 8).

Однак, у своїй скарзі Боржник не вказує, яку саме норму закону порушив державний виконавець, виносячи постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, ОСОБА_2 просить скасувати три постанови про відкриття виконавчого провадження № 47731457, 47727600 та № 47731695 від 03.06.2015 року, не зазначаючи, чому саме ці постанови підлягають скасуванню.

Зі змісту скарги ОСОБА_2 убачається, що такі неправомірні дії державного виконавця у майбутньому можуть призвести до порушення його прав, що суперечить вимогам ст. 60 ЦПК України, яка вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч. 8 цієї ж статті зазначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання Боржника, що можливо у майбутньому ОСОБА_4 стягне з нього більшу суму, ніж визначено судовим рішенням, є нічим іншим як його припущенням і право Скаржника на даний момент не порушено, а навіть якщо допустити, що таке і буде порушено, то у такому випадку також існує інший спосіб захисту порушених прав як витребування безпідставно набутого майна (ст. 1212 ЦК України).

Усі доводи скаржника щодо оскарження дій державного виконавця зводяться до того, що суд видав на Боржника три виконавчі листи, а на його думку , повинен був видати один. Однак, законність і правомірність видачі судом виконавчих документів не може бути предметом доказування у скарзі на дії державного виконавця, оскільки такі дії мають самостійних характер оскарження.

Таким чином, Скаржником не доведено і не вказано на неправомірні дії саме державного виконавця при відкритті провадження, а отже, така скарга є необгрунтованою і підлягає відхиленню за безпідставністю вимог.

За таких обставин суд вважає, що вимоги, викладені в заяві в цій частині, також не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208-210, 383-385 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3 щодо відкриття виконавчих проваджень та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження: №47731457 від 03.06.2015 року, №47727600 від 03.06.2015 року та №47731695 від 03.06.2015 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких було постановлено ухвалу і вони її оскаржують, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя