Справа № 191/2899/15-ц
Провадження № 2/191/1296/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

при секретарі Яришевій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та резидентом України ОСОБА_3 укладено кредитний договір № ВLаЖГА00048988 від 02 липня 2011 року.

Відповідно до умов договору банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 15000 грн. 00 коп., термін повернення кредиту 02 липня 2014 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 262,50 грн., що становить 1,75% від суми кредиту. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється. Згідно пунктів 4.1-4.5 кредитного договору, у випадку прострочення позичальником виконання зобовязань, позичальник зобовязаний сплатити банку штрафні санкції. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача до розрахунку заборгованості станом на 13.08. 2015 року становить 22631 грн. 22 коп., з них:

- заборгованість за кредитом 4161 грн. 21 коп.;

- відсотки за користування кредитом 799 грн. 69 коп.;

- комісія за РО 1414 грн. 15 коп.;

- штраф 16256 грн. 17 коп.

Тому просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість у розмірі 22631 грн. 22 коп. за кредитним договором № ВLаЖГА00048988 від 02 липня 2011 року.

Представник позивача ОСОБА_4 до початку судового розгляду надав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягав.

Представник відповідача ОСОБА_5 до початку судового розгляду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала частково, а саме: заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом та комісію за РО не визнає, так як кредит є погашеним, просила зменшити суму штрафу до 25 % від суму боргу, а також просила долучити до матеріалів справи квитанції, які підтверджують погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом та комісії за РО.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 02 липня 2011року уклав з ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1», (а.с. 08-15), кредитний договір № ВLаЖГА00048988. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредитні грошові кошти у сумі 15000 гривень зі сплатою 15,00% за користування кредитом. Комісія за управління кредитом 1,75% від суми кредиту. Відповідач повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, сплачувати суму процентів, нарахованих за користування кредитними коштами в строк до 02 липня 2014 року.

Відповідно до п. 2.4.2. договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно, до платежів передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку № 1 цього договору.

Згідно із п.2.5.2. договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управлінням кредитом.

Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати проценті за користування кредитом, а також плати за управління кредитом, які передбачені п.2.5. кредитного договору.

Згідно пункту 4.3. договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п.9 Спеціальної частини договору.

Згідно розрахунку, загальна сума заборгованості відповідача до розрахунку заборгованості станом на 13.08. 2015 року становить 22631 грн. 22 коп., з них:

- заборгованість за кредитом 4161 грн. 21 коп.;

- відсотки за користування кредитом 799 грн. 69 коп.;

- комісія за РО 1414 грн. 15 коп.;

- штраф 16256 грн. 17 коп.

Зобов'язання за кредитним договором позивач виконав, надавши кредитні кошти в повному обсязі. Однак позичальник взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, не сплативши проценти за користування кредитними коштами, не повернувши чергові суми отриманого кредиту та не погасивши всю суму кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Представником відповідача були надані квитанції № 82802 від 08 вересня 2015 року та № 63444 від 06 жовтня 2015 року, згідно яких ОСОБА_3 сплатив на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 2000 грн. та 4 375,05 грн. відповідно, таким чином сплативши заборгованість за кредитом в сумі 4161 грн. 21 коп., відсотки за користування кредитом в сумі 799 грн. 69 коп., комісію за РО в сумі 1414 грн. 15 коп.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі вказаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, тому суд вважає, що позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» у цій частині підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, з огляду на те, що заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, комісія за РО відповідачем в розмірі 6375,05 грн. погашена, а розмір нарахованого штрафу становить 16256 грн. 17 коп., що значно перевищує суму боргу за кредитним договором, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе зменшити суму неустойки до 1040,30 грн, так як штраф, передбачений п. 4.2. Загальної частини Договору (ставка) становить 25% від суми кредиту, як зазначено в п. 8 Спеціальної частину договору.

Враховуючи заяву позивача про зменшення суми пені, а також частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частина четверта статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Такі висновки співпадають з позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові ВСУ від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100/цс14, а відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятній за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього кодексу, є обовязковими для владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідно позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути штраф за несвоєчасне погашення кредиту, зменшивши його з 16256,17 грн. до 1040,30 грн.

Оскільки позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог, відповідно до вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 252, 256, 267, 526, 526, 530, 610, 611, 625, 1046-1056 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, який народився 29 червня 1980 року в с. Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського ОСОБА_1 Банку», ( , місце знаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 27 «Т» р. № 1 в Головному управлінні національного банку України по м. Києву і Київській області, МФО 321024) штраф за прострочення сплати за кредитним договором № ВLаЖГА00048988 від 02 липня 2011 року в розмірі 1040 (одна тисяча сорок) грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, який народився 29 червня 1980 року в с. Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь держави: Отримувач : УДКСУ у м. Синельникове Дніпропетровської області, Код ЗКПО : 37916468, ОСОБА_1 : ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, МФО : 805012, КБКД та найменування рахунку : 22030001 Судовий збір (Державна судова адміністрація України), р/рахунок : 0034. У призначенні платежу платник судового збору повинен вказати : 1) Слова «судовий збір»; 2) код ЄДРПО суду, до якого він звертається Код ЄДРПО Синельниківського міськрайонного суду - 26509592, судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6