Справа №643/6500/15-ц
Пр. № 2/643/6286/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Єрмак Н.В.

при секретарі Зубко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Підприємства «Гарант-сервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася до суду з позовом до ПП Гарант-Сервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 6269,46 гривень, компенсації за невикористану відпустку в розмірі 5113,08 гривень та моральної шкоди в розмірі 10000,00 гривень.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що позивач фактично трудові обов*язки не виконувала, оскільки приходила на роботу один раз на місяць. Наказом № 4 від 18.03.2015 року оборотно-сальдова відомість по рахунку від 11.03.2015 року ПП «Гарант-сервіс» анульована, тому заборгованість перед позивачем відсутня. Також посилалася на те, що позивач підробляла її підпис на бухгалтерських документах, про що нею було подано відповідну заяву до Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області. Просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступного.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 з 03.05.2007 р. по 01.03.2015 р. працювала бухгалтером в Приватному підприємстві «Гарант-Сервіс».

З оборотно-сальдової відомості по рахунку від 11.03.2015 року ПП Гарант-Сервіс» вбачається, що заборгованість із заробітної плати перед ОСОБА_1 складає 6269,46 грн. та заборгованість за невикористану відпустку 5113,08 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Також судом встановлено, що кошти на погашення заборгованості з заробітної плати позивачем не отримані з 01 березня 2015 року до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ч. 1 ст 83 КЗпП у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Обґрунтовуючи наявність спричиненої моральної шкоди та її розмір, позивач посилається на те, що вона перенесла страждання, спричинені їй через відсутність коштів для нормального існування.

Разом з цим, розмір моральної шкоди у сумі 10000 гривень позивач зазначила без достатніх для цього підстав. Розрахунок і належне обґрунтування такої суми матеріали справи не містять, а тому, керуючись передбаченими ст. 3 ЦК України загальними засадами справедливості, добросовісності і розумності, враховуючи особливості конкретної справи, суд вважає за необхідне стягнути розмір відшкодування моральної шкоди з відповідача у розмірі 1000 гривень.

При цьому, суд не приймає доводи представника відповідача щодо підроблення відомостей з боку позивача та відсутності заборгованості перед позивачем з будь-яких виплат, оскільки в порушення вимог ст. 60 ЦПК України представник відповідача не надав суду доказів зазначеного. Так, наданий суду наказ № 4 від 18.03.2015 року про анулювання оборотно-сальдової відомості, виданий всередині підприємства, таким чином, його видання не спростовує відомості щодо наявності заборгованості відповідача з виплати позивачу заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки, також не спростовує зазначені обставини й надана суду звітність про суми нарахованої заробітної плати в ПП «Гарант-сервіс» за період з серпня по грудень 2014 року та з січня по березень 2015 року. Звернення до правоохоронних органів відповідача також не підтверджує позицію представника відповідача, оскільки жодним чином не підтверджує скоєння позивачем злочину.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у розмірі 6269,46 гривень, компенсації за невикористану відпустку в розмірі 5113,08 грн. та моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд стягує з відповідача в дохід держави.

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст. 137-1 КЗпП України, ст.ст. 10,11,60,61,209,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Гарант-сервіс» (юридична адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 32436564) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі в розмірі 6269,46 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 5113,08 грн., моральну шкоду в розмірі 1000,00 гривень, а всього 12382,54 грн. (дванадцять тисяч триста вісімдесят дві гривні 54 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Гарант-сервіс» в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

08.12.2015