АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3305/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3715/15Головуючий у 1-й інстанції Матвієнко В.М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Чумак О.В.,

суддів: Карнауха П.М., Пилипчук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» в особі представника за довіреністю Вільгановської Євгенії Миколаївни, виданою Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» Міхно Сергієм Семеновичем

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду Полтавської області Чумак О.В.,-

в с т а н о в и л а :

В вересні 2015 року представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» заборгованість за кредитним договором № IVKBSK.29841.016 в розмірі 41 591, 84 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконав, а тому станом на 21 серпня 2015 року виникла заборгованість по сплаті кредиту.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2015 року провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито. Роз'яснено позивачу про наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 206 ЦПК України та його право звернення з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу на розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження. Вказував, що місцевим судом було невірно визначено юрисдикцію суду, що призвело до неправильно вирішення питання щодо відкриття провадження, оскільки питання стягнення заборгованості за кредитним договором є цілком спором майнового характеру, що підлягає розгляду у судах цивільної юрисдикції.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав, визначених п. 4 ч. 2 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України.

Судом першої інстанції було встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року №743 «Всеукраїнський Банк Розвитку» віднесений до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 листопада 2014 року № 132 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», відповідно до якого з 28 листопада 2014 року почалась процедура виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Міхна Сергія Семеновича.

Закриваючи провадження у даній справі, місцевий суд виходив з того, що уповноважена особа Фонду, яка діє від імені Банку, звертаючись до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь Банку, діє як суб'єкт владних повноважень в порядку виконання ним управлінських функцій, тому даний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки вони зроблені з порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим законом установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку ліквідації банків.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону, Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Однак, як вбачається зі змісту п.п. 2, 5 ч. 2 ст. 37 Закону, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право:

- укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

- заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства (далі - КАС України) або Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

За правилами ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

У справі, яка переглядається, встановлено, що уповноважена особа Фонду звернулася в інтересах банку до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором з фізичної особи. Ці правовідносини виникли на підставі цивільно-правової угоди й уповноважена особа Фонду виступає в указаному спорі від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень.

Отже, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто правовідносини між банком та відповідачем виникли на підставі цивільно-правової угоди, а уповноважена особа Фонду, в свою чергу, виступає в даному спорі від імені сторони такого правочину та не здійснює при цьому владних повноважень, а тому, виходячи зі змісту ст.ст. 37, 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 15, 16, 118 ЦПК України даний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказана позиція висловлена в Постанові ВСУ від 7 жовтня 2015 року по справі № 6-1521 цс15, яка у відповідності з вимогами ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для застосування.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 311, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» в особі представника за довіреністю Вільгановської Євгенії Миколаївни, виданою Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» Міхно Сергієм Семеновичем - задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2015 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: (підпис) О.В.Чумак

Судді: (підпис) П.М.Карнаух

(підпис) Л.І.Пилипчук

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.В.Чумак