АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7786/14-ц 22-ц/774/2385/К/15
Справа № 214/7786/14-ц Головуючий у 1-ій інстанції
№ провадження 22/ц/774/2385/К/15 ОСОБА_1
Категорія 19 (III) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобука В.І.

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про безоплатне усунення недоліків товару, стягнення неустойки за порушення термінів безоплатного усунення недоліків товару та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ФОП ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову послався на те, що 09.09.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг, згідно якого він 30.09.2013 року виконав дрібний ремонт одного дивана та двох крісел ОСОБА_2, а остання роботу прийняла та претензій до неї не мала, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі наданих послуг, однак оплатила його послуги, вартість яких була встановлена в договорі у 4400 грн., лише в розмірі 3528 грн., заборгувавши йому 872 грн., які сплатити відмовилась, так як, начебто, виявила недоліки в ремонті, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 872 грн., індекс інфляції за прострочення виконання грошового зобовязання за період з жовтня 2013 року по липень 2014 року в розмірі 18 грн. 60 коп. та 3% річних за цей же період в розмірі 24 грн.

13 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_3, в обґрунтування якого послалась на те, що після здійсненого останнім ремонту вона у березні виявила недоліки розійшовся шов на оббивці бильця кресла, тому вона зателефонувала ОСОБА_3 та повідомила йому, що здійснить повну оплату за його послуги тільки після того, як він усуне зазначений недолік, на що отримала відмову, тому просила суд зобовязати останнього в двотижневий строк за свій рахунок усунути недоліки в оббивці бильця крісла та стягнути з ОСОБА_3 на її користь неустойку в сумі 13024 грн. за кожен день затримки усунення недоліків понад встановленого строку та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2015 року позов ФОП ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_3 872 грн. у рахунок погашення заборгованості за договором про надання послуг, 18 грн. 60 коп. встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання та 24 грн. 3% річних від простроченої суми, а також 243 грн. 60 коп. у рахунок відшкодування витрат, повязаних зі сплатою судового збору, а всього стягнуто 1158 грн. 20 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобовязано ФОП ОСОБА_3 в двотижневий строк за свій рахунок усунути недоліки в оббивці бильця крісла, належного ОСОБА_2

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_4 ставить питання про зміну рішення суду в частині відмови позивачу у відшкодуванні витрат на правову допомогу та зміну рішення в частині порядку усунення недоліків в оббивці бильця крісла посилаючись на те, що витрати на правову допомогу мають бути стягнуті на підставі ст. ст. 42,79 ЦПК України, а усунення недоліків в оббивці бильця крісла має відбутися після повної оплати ОСОБА_2 коштів за договором про надання послуг.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.09.2013 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір на надання послуг, предметом якого був дрібний ремонт одного дивана та двох крісел ОСОБА_2, вартість якого була встановлена сторонами у розмірі 4400 грн. (а.с.4,5).

Згідно акту приймання-передачі від 09.09.2013 року, замовлення було здано та виконано 30.09.2013 року, і у ОСОБА_2 ніяких претензій до виконаних робіт не виникло.

Відповідно до умов укладеного договору ОСОБА_2 повинна була здійснити оплату згідно з актами здачі-приймання, що оформлюється відповідним Актом (п. п. 2.2., 3.1. Договору).

Згідно усної угоди між сторонами, останні домовились, що ОСОБА_2 буде надана розстрочка оплати послуг в розмірі 4400 грн. у такому порядку: 09.09.2013 року в розмірі 1000 грн., потім 7 числа кожного місяця, починаючи з жовтня 2013 року по травень 2014 року, в розмірі 425 грн. (а.с.8).

Однак ОСОБА_2 своїх зобовязань в повному обсязі не виконала, не доплативши ОСОБА_3 872 грн., що сторонами не оспорюється та ОСОБА_2 не заперечується.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Так, згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи та встановленими обставинами доведено, що ОСОБА_2 не в повному обсязі виконала свої зобовязання за договором на надання послуг не доплативши ФОП ОСОБА_3 872 грн. за виконання замовлення, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_3 та стягнення із ОСОБА_2 вказаної суми.

Також, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, суд першої інстанції правомірно стягнув з ОСОБА_2 та користь ФОП ОСОБА_3 18 грн. 60 коп. встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання та 24 грн. 3% річних від простроченої суми.

Доводи апеляційної скарги представника позивача ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_4 про те, судом першої інстанції неправомірно відмовлено позивачу у відшкодуванні витрат на правову допомогу колегія суддів не може прийняти до уваги з огляду на наступне.

Згідно положень ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Колегія суддів вважає, що ФОП ОСОБА_3, відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що втрати, які він поніс на правову допомогу становлять 450 грн., оскільки суду не надано квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ або касовий чек.

На думку колегії суддів заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно порядку усунення недоліків в оббивці бильця крісла, оскільки усунення вказаних недоліків має відбутися після повної оплати ОСОБА_2 коштів за договором про надання послуг, що передбачено п.11 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до умов якого вимоги споживача розглядаються після пред'явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу.

Таким чином рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині із зазначенням того, що ФОП ОСОБА_3 за власний рахунок зобовязаний усунути недоліки в оббивці бильця крісла, належного ОСОБА_2 після повної оплати останньою первинних вимог позовної заяви, а саме 914 грн. 60 коп. (872 грн. у рахунок погашення заборгованості за договором про надання послуг + 18 грн. 60 коп. встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання + 24 грн. 3% річних від простроченої суми).

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2015 року змінити, виклавши абзац пятий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Зобовязати ФОП ОСОБА_3, в двотижневий строк після повної оплати ОСОБА_2 первинних вимог позовної заяви, а саме 914 (девятсот чотирнадцять) грн. 60 коп., за рахунок ФОП ОСОБА_3 усунути недоліки в оббивці бильця крісла, належного ОСОБА_2.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: