Справа № 520/9443/15-ц
Провадження № 2/520/4225/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Бондаренко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність,
В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 17.08.2007року між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем - ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №10/40/07-1, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20 000,00доларів США з розрахунку 12,7% річних в іноземній валюті за користування кредитом на строк з 17.08.2007року по 16.08.2031року.
Представник позивача зазначає, що банк свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки, передбачені кредитним договором.
Крім того, представник позивача вказує, що 20.05.2013року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк»передає (відступає) АТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта-Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до АТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта-Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.
Невиконання відповідачем - ОСОБА_1 зобовязань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідним позовом.
У судове засіданні 02.12.2015року представник позивача не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалась, про що свідчить довідка з відділу адреснодовідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, у судові засідання не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 17.08.2007року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №10/40/07-1, відповідно до умов якого, банк відкриває позичальнику невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію в іноземній валюті в межах загальної суми 20 000,00доларів США, а позичальник зобовязується повернути не пізніше 16 серпня 2031року (включно) наданий кредит на умовах та у порядку, що передбачене цим договором. Сукупна заборгованість позичальника перед банком за кредитами, наданими відповідно до цього договору не може перевищувати 20 000,00доларів США.
Відповідно до п.п. 2.1., 2.4. кредитного договору №10/40/07-1 від 17.08.2007року кредитні кошти надаються на такі цілі: купівлю нерухомості та сплати страхових платежів. Процентна ставка за кредитом на купівлю нерухомості дорівнює 12,7 процентів річних в іноземній валюті. На споживчі цілі і сплату комісії дорівнює 17,0 процентів річних в гривнях.
Відповідно до п. 2.6. зазначеного кредитного договору, забезпеченням виконання зобовязань за цим договором є іпотека квартири, загальною площею 23,5кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно з іпотечним договором.
Згідно п.п. 4.1., 4.2., 4.3. кредитного договору №10/40/07-1 від 17.08.2007року позичальник зобовязується забезпечити погашення отриманих кредитів. Забезпечити повне повернення одержаних кредитів згідно з умовами цього договору не пізніше 16 серпня 2031року. Сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10 числа включно кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 16 серпня 2031року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами шляхом внесення готівкою або шляхом безготівкового перерахування грошових коштів зі свого поточного/карткового рахунку на рахунок, вказаний в п. 2.5. цього договору, або на умовах, передбачених п.2.9. цього договору. Датою сплати заборгованості за процентами є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у пункті 2.5. цього договору.
Відповідно до п. 4.9. кредитного договору №10/40/07-1 від 17.08.2007року за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник зобовязується сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у пункті 2.4. цього договору, від суми простроченого платежу, залежно від валюти кредиту, за яким виникло таке прострочення.
П. 6.2. зазначеного договору передбачено, що у разі недотримання позичальником умов цього договору та/або іпотечного договору, банк має право вимагати дострокового його розірвання, припинення надання кредитів в рамках кредитної лінії, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих процентів за користування ними, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором та договорами застави/іпотеки, що можуть бути укладені в майбутньому в забезпечення виконання позичальником зобовязань за цим договором.
Відповідно до п. 6.6. кредитного договору №10/40/07-1 від 17.08.2007року у разі недотримання позичальником умов цього договору, а також у разі погіршення фінансового стану позичальника, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування ним, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет застави (іпотеки), що виступає забезпеченням виконання цього договору. За наявності обставин, визначених н.6.6. цього договору, банк рекомендованим листом надсилає на адресу позичальника, зазначену в розділі 9 цього договору, письмове повідомлення-вимогу, де зазначає термін для дострокового повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування ним. У разі невиконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту та нарахованих процентів, що міститься в письмовому повідомленні-вимозі банку, в термін, визначений таким письмовим повідомленням-вимогою, остаточний термін повернення кредиту, визначений п.1.1. цього договору, змінюється. Таким терміном буде вважатись термін, визначений банком у письмовому повідомленні-вимозі, при настанні якого позичальник має виконати вимогу банку щодо дострокового повернення кредиту та сплати процентів. При цьому сторони досягли згоди, що така зміна остаточного терміну повернення кредиту, визначеного п.1.1. цього договору, яка є наслідком настання обставин, визначених пунктом 6.6. цього договору, настає без укладення між сторонами будь-яких додаткових угод до цього договору.
Відповідно до п. 1.3. договору іпотеки №10/40-І/07-1 від 17.08.2007року у разі порушення іпотекодавцем обовязків передбачених кредитним договором або цим договором іпотекодержатель вправі звернути стягнення на майно з метою задоволення вимог, що підлягають задоволенню у відповідності до положень розділу 4 цього договору, на умовах передбачених цим договором.
Відповідно до п.п. 4.1.-4.3. договору іпотеки №10/40-І/07-1 від 17.08.2007року за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у звязку із прострочкою виконання іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором, витратами повязаними із зверненням стягнення на майно, витратами повязаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та іншими витратами, обумовленими виконанням умов цього договору. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення іпотекодавцем умов кредитного договору, або умов цього договору. При настанні випадків, передбачених п. 4.2. цього договору, іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає іпотекодавця про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобовязання, забезпечені іпотекою, не будуть виконані, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги, зокрема, набуває право власності на майно.
12.09.2007року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладеного договір до договору іпотеки.
09.08.2011року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №10/40/07-1 від 17.08.2007року.
З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2013року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта-Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до АТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта-Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема, за кредитним договором №10/40/07-1 від 17.08.2007року.
Враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредиту, 03.06.2015року ПАТ «Дельта Банк» звернулось на адресу відповідача з листом-вимогою за №31.4-08/1709/15, в якому вимагало сплатити прострочену (поточну) заборгованість, а також попередило відповідача про те, що у разі невиконання цієї вимоги АТ «Дельта-Банк» розпочне процедуру звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме мано, який було надіслано на адресу відповідача, що підтверджується реєстром поштових відправлень.
Відсутність відповіді на надісланий лист-вимогу, а також невиконання відповідачем своїх зобовязань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Як вбачається із наданої представником позивача довідки розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 18.05.2015року, у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним договором №10/40/07-1 від 17.08.2007року, яка дорівнює 436 997,37грн., з яких: 318 610,11грн. тіло кредиту, 96 700,32грн. відсотки, 21 686, 94грн. пеня.
Доказів сплати зазначеної суми відповідачем ОСОБА_1, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 33 та Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до п. 1.3. договору іпотеки №10/40-І/07-1 від 17.08.2007року у разі порушення іпотекодавцем обовязків передбачених кредитним договором або цим договором іпотекодержатель вправі звернути стягнення на майно з метою задоволення вимог, що підлягають задоволенню у відповідності до положень розділу 4 цього договору, на умовах передбачених цим договором.
Відповідно до п.п. 4.1.-4.3. договору іпотеки №10/40-І/07-1 від 17.08.2007року за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у звязку із прострочкою виконання іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором, витратами повязаними із зверненням стягнення на майно, витратами повязаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та іншими витратами, обумовленими виконанням умов цього договору. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення іпотекодавцем умов кредитного договору, або умов цього договору. При настанні випадків, передбачених п. 4.2. цього договору, іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає іпотекодавця про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобовязання, забезпечені іпотекою, не будуть виконані, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги, зокрема, набуває право власності на майно.
Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.
На вимогу вказаного закону, судом була витребувана інформація, та відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна індексний номер 46393121 від 27.10.2015року, у відповідача ОСОБА_1 у власності є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 23,5кв.м., житловою площею 12,7кв.м., що є предметом іпотеки.
Судом було перевірено та зясовано, що у відповідача у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, окрім майна, яке перебуває в іпотеці, що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.
Таким чином, суд зазначає, що норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» розповсюджуються на правовідносини, що виникли по даній справі.
При цьому, суд вказує на те, що з набранням чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та на період його дії, ПАТ «Дельта Банк» позбавлено можливості здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки.
Приймаючи до уваги, що звернення стягнення на предмет іпотеки пов`язане з передачею ПАТ «Дельта Банк» права власності на майно, визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності, то реалізація даного способу звернення стягнення не вимагає від Банку отримання виконавчого листа, і примусового виконання через відкриття виконавчого провадження, як наприклад, у випадку продажу через прилюдні торги.
Тому фактичне звернення стягнення на предмет іпотеки не пов`язується зі строком примусового виконання рішення суду передбаченого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» і може бути здійснено після закінчення строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
З урахування викладеного, суд вважає за можливим задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання за позивачем права власності на квартиру, яка знаходиться: АДРЕСА_2, загальною площею 23,5кв.м., житловою площею 12,7кв.м.
Разом з тим, суд зазначає, що у зв`язку з наявністю загальних правових підстав для примусового стягнення на належне відповідачу майно таке стягнення на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути здійснене і у передбачених випадках підлягає зупиненню в порядку, визначеному ст. 217 ЦПК України.
Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка знаходиться: АДРЕСА_2, загальною площею 23,5кв.м., житловою площею 12,7кв.м., та в частині визнання за позивачем права власності на вказану квартиру, на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Оскільки, відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність задовольнити.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя П. А. Прохоров