_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6819/14-ц
Провадження № 2/520/4480/15
УХВАЛА

про забезпечення позову

24 липня 2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Кудіновій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває зазначена цивільна справа,

24 липня 2015 року, представник позивача заявив вимоги про застосування у справі заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, житлового будинку загальною площею 550,00 кв.м., житловою площею 178,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, та земельної ділянки, площею 0,0700 га, кадастровий номер :27:011:0199 , за тією ж адресою.

В обґрунтування зазначеної вимоги представник позивача вказував на те, що зазначене нерухоме майно є предметом іпотеки згідно іпотечного договору від 28.03.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 483, та не зважаючи на передбачені таким договором обтяження, спірне майно було відчужено іпотекодателем. Таким чином представник позивача вказуючи на те, що на теперішній час на вирішенні суду перебуває спір за позовом іпотекодержателя вказаного майна, про задоволення його вимог шляхом визнання за ним права власності на предмет іпотеки, тобто наведене нерухоме майно є предметом спору, просив суд задовольнити вказане клопотання про застосування заходів забезпечення позову, оскільки за його переконанням теперішній власник спірного майна, діючи недобросовісно, може вжити заходів щодо відчуження спірного майна, що істотним чином ускладнить подальше вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались, та щодо заявленого представником позивача клопотання, суд вказує на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно. Види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до наданих з приводу такого процесуального питання розяснень, що викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Так, факт звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою, сам по собі свідчить про наявність між сторонами спору, що має бути врегульовано у судовому порядку, та разом з тим наявність спору між сторонами вбачається і з того, що до матеріалів справи долучено відомості про заборгованість позичальника за зобовязаннями, на забезпечення яких було передано спірне майно.

З матеріалів справи та наданих стороною позивача письмових пояснень вбачається, що на вирішенні суду перебуває спір про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на іпотечне майно.

Відповідно до договору іпотеки, на який позивач посилається як на підстави своїх вимог (від 28.03.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 483) предметом іпотеки є житловий будинок загальною площею 550,00 кв.м., житловою площею 178,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, та земельна ділянка, площею 0,0700 га, кадастровий номер :27:011:0199 , за тією ж адресою.

Тобто майно, про накладення обтяжень на яке просить представник позивача є предметом спору.

З огляду на можливі наслідки вирішення справи у вигляді визнання за позивачем права власності на спірне майно, тимчасове обмеження можливості відчуження відповідачем зазначеного нерухомого майна вбачається співрозмірним заходом забезпечення позову.

Виходячи з наведених обставин та правових положень, зважаючи на надані у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9, за якими наголошено про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку про те, що тимчасове обтяження майна, щодо якого було укладено попередній договір купівлі-продажу шляхом застосування пропонованих позивачем заходів відповідає інтересам вирішення справи, та тимчасова неможливість переоформлення прав власності на зазначене нерухоме майно, до вирішення цієї цивільної справи, істотним чином не зашкодить ані правам та інтересам сторін у справі, ані інших осіб, натомість, вбачається, що у випадку зволікання у застосуванні таких заходів забезпечення позову, вказане нерухоме майно може бути відчужено на користь інших осіб чи передано у забезпечення зобовязань, що в подальшому, у випадку задоволення позову, може істотним чином ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

При цьому суд зважаючи на те, що заяву про застосування заходів забезпечення позову розглянуто за відсутності учасників справи та їх представників, з метою забезпечення прав таких учасників - вважає за необхідне розяснити учасникам справи передбачене положеннями ст. 153 ЦПК України право на звернення до суду з заявою про скасування або заміну застосованих судом заходів забезпечення позову, шляхом подачі до суду вмотивованої заяви.

Виходячи з викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 57-60, 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на:

-житловий будинок загальною площею 550,00 кв.м., житловою площею 178,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74,

-земельну ділянку, площею 0,0700 га, кадастровий номер :27:011:0199 , що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74,

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя П.А. Прохоров