13 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Барановської Л.В., Музичко С.Г.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року про задоволення заяви про забезпечення позову у справі за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
У квітні 2015 року ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до повного виконання нею зобов'язань перед ПАТ «ПроКредит Банк»; шляхом заборони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відчужувати належне їм рухоме та нерухоме майно в межах позовних вимог в розмірі 3 789 322,24 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року заяву задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 до повного виконання нею зобов'язань перед ПАТ «ПроКредит Банк» згідно Рамкової угоди 3277 від 24.12.2007. Заборонено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відчужувати належне їм рухоме та нерухоме майно в межах позовних вимог в розмірі 3 789 322,24 грн.
В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року в частині тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 до повного виконання нею зобов'язань перед ПАТ «ПроКредит Банк», постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити частково, зокрема, відмовити в задоволенні заяви в частині тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення норм процесуального права.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8534/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Заслухавши доповідь головуючого, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2014 року ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3 789 322,24 грн.
Відповідно до ст. ст. 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви про забезпечення позову шляхом обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, оскільки відповідач ухиляється від виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, а також від отримання поштової кореспонденції від банку. Крім того, судом встановлено, що поручителем за спірним кредитним договором є мати відповідача ОСОБА_3, яка проживає на території вільної економічної зони Крим, однак позивача про зміну такого місця проживання поручителя повідомлено не було. У зв'язку із зазначеним існує реальна загроза виїзду відповідача на постійне проживання до своєї матері за межі України. Тому, такий вид забезпечення позову як обмеження відповідача у праві виїзду за межі України в даному випадку є цілком доцільним.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та відповідно до обставин справи, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 312 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року про задоволення заяви про забезпечення позову у справі за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: