Справа № 204/3413/15-ц
Провадження № 2/204/1678/15
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Данілян Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та повернення коштів по депозитному вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відмову відповідача в поверненні суми вкладу та процентів по ньому такою, що не відповідає вимогам закону; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, а саме суму вкладу у розмірі 20 000 грн.; стягнути з відповідача три відсотка річних від простроченої суми у розмірі 107,85 грн., збитки у розмірі 500,00 грн. та грошовий еквівалент процентів індексу інфляції у розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 04 серпня 2014 року вона та відповідач уклали договір-заяву банківського строкового вкладу № 307231/15699/7-14, відповідно до якого позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в національній валюті у сумі 20 000,00 гривень. Протягом 2015 року вона неодноразово зверталася до банку з вимогою про повернення вкладу та процентів по ньому. Але листом, який вона одержала в травні 2015 року від банку їй було фактично відмовлено в одержані депозиту, що вона вважає противоправним. Вважає односторонню відмову відповідача по справі порушенням взятих на себе зобовязань. Крім того зазначила, що оскільки відповідачем порушено строки виконання зобовязання на її користь підлягають стягненню на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних з урахуванням індексу інфляції. Просила позов задовольнити.

У судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 04 серпня 2014 року ОСОБА_1 та відповідач уклали договір-заяву банківського строкового вкладу «Нові гроші» № 307231/15699/7-14 (а.с. 8).

На виконання умов договору позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в національній валюті у розмірі 20 000,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 2038904 від 04.08.2014 року на суму 20 000,00 гривень (а.с. 27).

За умовами договору позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 20 000,00 гривень строком до 04 березня 2015 року з процентною ставкою за користування кредитом 25 % річних.

10.03.2015 року позивач звернулася з заявою до відповідача, яка отримана останнім згідно вхідного штампу, 10.03.2015 року № 10/030-01-989, та просила банк повернути суму вкладу, одразу після спливу строку, на який було укладено договір (а.с. 10).

Проте відповідач не повернув суму депозитного вкладу, чим порушив права позивача.

Згідно виписки АТ Банк "Фінанси та Кредит" залишок на депозитному рахунку позивача згідно станом на 10.03.2015 року становить 20 000,00 грн.( а.с.20) В попередньому судовому засіданні позивач зазначила, що проценти їй було виплачено, неповернутою залишилася лише сума депозитного вкладу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі , у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до п. 3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого Постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Частиною 5 ст. 1061 ЦК України передбачено обов'язок банку щодо виплати вкладникові процентів на суму вкладу у розмірі , встановленому договором банківського вкладу.

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського вкладу банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до положень ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається.

Станом на 27 травня 2015 року відповідач суму грошових коштів в повному обсязі позивачу не повернув, свої зобов'язання за договором банківського вкладу не виконав, що змусило позивача звернутися до суду.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічної позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 29.05.2013 року у справі № 6-39цс 13, відповідно до якої з банку на користь вкладника слід стягувати проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладнику, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає доведеною обставиною, що дії відповідача щодо не повернення позивачу суми вкладу за вищезазначеним договором є неправомірними, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача суми вкладу у розмірі 20 000,00 гривень є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних суд зазначає наступне.

Позивачем до стягнення предявлено 3% річних за прострочення виконання зобовязання у розмірі 238,35 грн. при цьому період розрахунку зазначає з 05.03.2015 року по 25.07.2015 року 145 днів. Суд зазначає, що наведений розрахунок проведений з порушеннями, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до умов договору № 307231/15699/7-14 від 04.07.2014 року, строк повернення депозиту до 04 березня 2015 року, першим днем прострочення виконання зобовязання є 05.03.2015 року. Отже строк розрахунку 3% річних складатиме: з 05.03.2015 року по день ухвалення рішення, тобто по 16.07.2015 року. Таким чином, сума 3% річних від прострочення виконання зобовязання становить: 20 000,00 х 3% х 134 дні прострочення / 365 = 220,27 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача грошового еквіваленту процентів індексу інфляції, суд зазначає, що станом на 16.07.2015 року грошовий еквівалент процентів індексу інфляції та сума заборгованості з її урахуванням складає:

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
05.03.2015 - 16.07.201520000.01.2965921.4525921.45

Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 25921,45 грн.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Позивач у своїх вимогах просить стягнути грошовий еквівалент процентів індексу інфляції у розмірі 5 000,00 грн. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача грошовий еквівалент процентів індексу інфляції у розмірі 5 000,00 грн.

Вимоги про стягнення 500,00 грн. збитків за надання правової допомоги задоволенню не підлягають, оскільки витрати сторони на правову допомогу не є збитками у розумінні статті 22 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за позови майнового характеру справляються у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Тому з відповідача на користь держави повинно бути стягнено судовий збір в сумі 252, 20 грн.

На підставі ст.ст. 22, 526, 610, 611, 625, 1060, 1061, 1066, 1074 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 58-60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та повернення коштів по депозитному вкладу задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії Дніпропетровського регіонального управління Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) за договором банківського вкладу від 04 серпня 2014 року № 307231/15699/7-14 суму банківського вкладу у розмірі у розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень), 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі 220,27 грн. (двісті двадцять гривень, 27 копійок) з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5 000,00 грн. (пять тисяч гривень).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії Дніпропетровського регіонального управління Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» () на користь держави судовий збір у розмірі 252,20 грн. (двісті пятдесят дві гривні, 20 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Л. Черкез