АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Побірченко Т.І.

СоколовоїВ.В.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 7 листопада 2012 року та на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової суми,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалами Оболонського районного суду м. Києва від 7 листопада 2012 року та від 21 грудня 2012 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Суд наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_5 та заборонив ОСОБА_5 вчиняти дії, спрямовані на зміну, перероблення та модифікацію указаної квартири.

Не погодившись з таким вирішенням питання забезпечення позову, ОСОБА_2 подав апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просить ухвали скасувати та постановити нові ухвали, якими відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті Оболонським районним судом м. Києва шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

В суд апеляційної інстанції сторони не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлялись належним чином за адресами, указаними в матеріалах справи (а.с.1), однак поштові відправлення повернулись за закінченням встановленого строку зберігання, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом працівника поштового зв'язку довідки, наявні на поштових конвертах (а.с.158, 160, 167, 169, 171, 173).

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/98-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За змістом ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, та з огляду на положення Конвенції, щодо права особи на розгляд справи протягом розумного строку, суд апеляційної інстанції ухвалив розглядати справу у відсутність сторін, які повідомлялись про місце та час апеляційного розгляду належним чином, будь-яких заяв про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження до суду не подавали.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника ОСОБА_2, ОСОБА_6, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з таких підстав.

Застосовуючи заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та накладення заборони вчиняти дії, спрямовані на зміну, перероблення та модифікацію указаної квартири, суд першої інстанції виходив з того, що існують підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що майно, на яке оскаржуваними ухвалами суду накладено арешт, на момент постановлення ухвал вже перебувало під обтяженням - квартира АДРЕСА_1 є предметом іпотеки за Договором іпотеки від 31 липня 2010 року, укладеного між ОСОБА_2 та позивачем у даній справі ОСОБА_4 Відомості про дане обтяження були внесені до Державного реєстру іпотек 31 липня 2010 року.

Наведені доводи можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно з керівними роз'ясненнями, висловленими Пленумом Верховного Суду України в п.4 Постанови №9 від 22 грудня 2006 року, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

На підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду подано належним завірену копію Договору іпотеки від 31 липня 2010 року, укладеного між ОСОБА_2, який є іпотекодержателем, та ОСОБА_4, який є іпотекодавцем. (а.с.143-145). Відповідно до п.1.2. Договору іпотекодавець передав в іпотеку шестикімнатну квартиру АДРЕСА_1

Згідно з відомостями з інформаційної довідки Державного реєстру іпотек, доданої до апеляційної скарги (а.с.79-80), квартира АДРЕСА_1 обтяжена іпотекою на підставі Договору іпотеки від 31 липня 2010 року (реєстровий №1735), посвідченого Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Анохіною В.М. Обтяження зареєстроване 31 липня 2010 року о 16 год. 07 хв. ПН КМНО Анохіною В.М.

Районний суд допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення питання забезпечення позову у даній конкретній справі, та наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка на момент постановлення оскаржуваних увал вже перебувала під обтяженням згідно з Договором іпотеки від 31 липня 2010 року.

В ході розгляду питання забезпечення позову районний суд не перевірив факт та підстави перебування майна під обтяженням, незважаючи на те, що позивач повідомила про цей факт у своїй заяві про забезпечення позову (а.с.10), та не дав будь-якої оцінки указаній обставині у контексті вищенаведених роз'яснень Верховного Суду України.

Наведені обставини дають суду апеляційної інстанції підстави для скасування оскаржуваної ухвали з направленням питання про вжиття заходів забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 7 листопада 2012 року скасувати.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2012 року скасувати.

Питання про вжиття заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_3 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т. І. Побірченко

В.В.Соколова