АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4483/2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Шереметьєва Л.А.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційними скаргами представника ПАТ«Брокбізнесбанк» та

представника ОСОБА_1

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 р.

в справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1, ТОВ «ЛД»

про стягнення заборгованості

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,

перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від29 січня 2015 р. частково задоволено позов ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1, ТОВ «ЛД» про стягнення заборгованості, а саме : стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість по кредиту - 11 261 792,37 грн., процентів - 2 458 043,70 грн., пені за несвоєчасне виконання основного зобов'язання - 560 260,45 грн., пені за несплаченими процентами - 469 855,06 грн., річних - 126 092 грн., штрафу - 2 684 007,93 грн.; в позові ПАТ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «ЛД» про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Брокбізнесбанк» просить це рішення змінити та стягнути з ОСОБА_1 та ТОВ «ЛД» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1 353 187,19 дол. США, що станом на 08.10.2014 року за курсом НБУ еквівалентно 17 524 051,51 грн., заборгованості за основним зобов»язанням (кредитом) 869 622,71 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно еквівалентно 11 261 792,37 грн.; заборгованості за несплаченими процентами - 189 807,32 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно еквівалентно 2 458 043,70 грн., неустойки (пені) за невиконання основного зобов»язання за кредитом- 560 260,45 грн., неустойки (пені) за несплаченими процентами - 469 855,06 грн., річних на підставі ст.625 ЦК України - 126 092 грн., штрафу за невиконання п.4.2.6. кредитного договору - 2 684 007,93 грн.;

представник ОСОБА_1 просить змінити рішення в частині стягнення процентів, пені за несвоєчасне виконання основного зобов'язання, пені за несплаченими процентами, 3% річних, шляхом відмови у стягненні процентів, пені за несвоєчасне виконання основного зобов'язання та пені за несплаченими процентами з 16 серпня 2014 р.; процентів за підвищеною процентною ставкою 17% річних на суму простроченої заборгованості; 3 % річних у повному обсязі.

В апеляційних скаргах посилалися на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга представника ПАТ«Брокбізнесбанк» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 28.05.2008 р. між АБ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є позивач ПАТ «Брокбізнесбанк», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 08Ф-87.

Згідно п.1.1. ст.1 кредитного договору ПАТ «Брокбізнесбанк» відкрив відповідачу як позичальнику кредитну лінію з лімітом кредитної заборгованості в сумі 1 150 000.00 дол. США строком до 30.05.2011 р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16% річних.

На виконання умов договору 02.06.2008 р. між банком та відповідачем була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, за умовами якої позивач у розрізі відкритої кредитної лінії надав відповідачу транш у сумі 1 150 000,00 дол. США відповідно до заяви про видачу готівки №7 від 02.06.2008 р. та розпорядження валютно-операційного відділу від 2.06.2008 р.

Протягом дії кредитного договору до нього неодноразово укладалися додаткові угоди, якими змінювався порядок виконання умов договору, відповідальність сторін за неналежне виконання умов договору, а також договір доповнювався новими пунктами.

Так, згідно п.4.2.1 кредитного договору відповідач ОСОБА_1 як позичальник зобов»язався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти, використати кредит за цільовим призначенням та виконувати всі зобов»язання у повному обсязі та в строки, передбачені кредитним договором.

Згідно п.7.1 ст.7 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії, банк має право нараховувати позичальнику неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п.1.1 Кредитного договору від суми простроченої заборгованості.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 28.05.2008 р. між банком та ТОВ «ЛД» був укладений договір поруки №080-87/1.

Згідно п.1.1. договору поруки поручитель зобов»язується перед банком відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, а саме: своєчасне повернення кредиту в сумі 1 150 000,00 дол. США, виплату процентів по кредиту в розмірі 16% річних та виплату штрафних санкцій, передбачених договором.

Згідно п.3.1 договору поруки у випадку невиконання позичальником його зобов»язань перед кредитором поручитель і позичальник відповідають перед банком, як солідарні боржники (а.с.12-77).

Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов"язань за кредитним договором належним чином не виконував, кредит та відсотки за користування грошовими коштами не сплачував, у зв»язку із чим станом на 09.10.2014 р. у нього утворилася заборгованість у розмірі 1353 187,19 дол.США, що за курсом НБУ станом на 8.10.2014 р. становить17 524 051,51грн., яка складається з : 869 622, 71 дол.США - заборгованості по основних зобов»язаннях, що за курсом НБУ становить 11 261 792,37 грн.; 189 807, 32 дол. США - заборгованості по несплачених процентах, що за курсом НБУ становить 2 458 043,70 грн.; 560 260,45 грн. неустойки за невиконання основного зобов»язання; 469 855,00 грн. неустойки за несплаченими процентами; річних у порядку ст.625 ЦК України - 126 092, 00 грн.; штрафу за невиконання п.4.2.6 кредитного договору 2 648 007,93 грн. (а.с. 147-148).

Також судом встановлено, що в березні, травні та липні 2013 р. позивач звертався до відповідача ОСОБА_1 з вимогами про погашення заборгованості за Кредитним договором, однак вимоги банку ним залишені без виконання (а.с. 81 - 83).

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 ЦК України при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 не виконував належним чином умови укладеного з позивачем кредитного договору, то суд правильно вважав, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню відповідно до розрахунку, наданого позивачем, який судом перевірено.

Так, знаданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір неустойки за прострочення основного зобов»язання ним розраховано з червня 2008 р., а за прострочення сплати процентів з січня 2010 р.(а.с. 147- 148).

Згідно п.1 ч.1 ст.258 ЦК України позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується в один рік.

Згідно ч.ч.1,2 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

З п.8.6 кредитного договору вбачається, що при його укладенні сторони дійшли згоди, що строк позовної давності до вимог за цим договором (у тому числі щодо стягнення неустойки), становить 10 років.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З розрахунку позивача вбачається, що сума пені за несвоєчасне виконання основного зобов»язання становить 560 260,45 гр., а за несплаченими процентами - 469 855, 00 грн.

Оскільки, розмір пені не перевищує розміру збитків, то суд правильно вважав, що ця сума зменшенню не підлягає.

Крім того, відповідно до п.4.2.6 кредитного договору відповідач зобов»язаний був не пізніше дати укладення кредитного та іпотечного договорів застрахували власний рахунок предмет іпотеки на користь банку в рекомендованій банком страховій компанії на строк не менше одного року 100% вартості предмету іпотеки, а також здійснювати подальше щорічне страхування предмету іпотеки до закінчення терміну дії кредитного договору, чого ним фактично зроблено не було.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки,позичальник не виконував умов кредитного договору, допускав порушення строків погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, суд вірно прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача і в цій частині. Оскільки, умови договору сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами та обов»язок сплачувати неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань у зв»язку із порушенням строку повернення кредиту, не виключає сплати річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, так як проценти, встановлені в кредитному договорі, стосуються плати за користування кредитними коштами, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов»язань, а ч.2 ст.625 ЦК України встановлює проценти лише на випадок прострочення виконання грошового зобов»язання, тобто, є мірою відповідальності за порушення грошового зобов»язання.

Тому, суд правильно дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимогщодо нарахування та стягнення з боржника на користь банку 3% річних за весь період прострочення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом ґрунтується на вимогах законодавства.

Що стосується позовних вимог до ТОВ "ЛД", то суд правильно вважав, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають у зв"язку із припиненням поруки з таких підстав.

Згідно ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку.

У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов»язання, а також у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно до п.1.1. договору поруки поручитель - ТОВ «ЛД» зобов»язався перед банком відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором в частині повернення кредиту в сумі 1 150 000,00 дол. США, виплату процентів по кредиту в розмірі 16% річних та виплату штрафних санкцій, передбачених договором.

Судом встановлено, що 17.06.2009 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 була укладена додаткова угода № 4 до кредитного договору, якою сторони домовилися встановити відсоткову ставку по кредитному договору в розмірі 17% річних.

Додатковою угодою № 5 від 25.08.2009 р., укладеною між ними, як сторонами кредитного договору, пункт 1.1. кредитного договору був викладений у наступній редакції: на умовах, визначених цим договором, банк надає позичальнику грошові кошти в розмірі 919 900,00 дол. США строком до 30.05.2011 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17% річних для споживчих цілей (а.с.38 - 43), тобто, фактично умови договору були змінені без повідомлення поручителя в сторону збільшення.

Згідно п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 р «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,- при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, відповідно до частини першої статті 559 ЦК, припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя.

З укладеного між сторонами договору поруки вбачається, що обсяг відповідальності ТОВ «ЛД» визначений ним у чітко визначених межах і розмірах і умовами договору не визначено можливості зміни розміру процентів і строків їх виплати без додаткового повідомлення про це поручителя та укладення додаткової угоди до Договору поруки.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд обгрунтовано дійшов висновку, що укладений між позивачем та ТОВ «ЛД» договір поруки припинив свою дію внаслідок зміни розміру процентів та строків їх виплати без повідомлення та згоди ТОВ «ЛД» як поручителя по кредитному договору.

Тому, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову, а саме : стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_1 та щодо відмови у задоволенні позовних вимог до поручителя ТОВ «ЛД» у зв»язку із припиненням поруки.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам. Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи. Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.

Проте, постановлюючи рішення та вирішуючи питання щодо сум, які підлягають стягненню, судом не було зазначено суми заборгованості у валюті кредиту.

Саме на цю обставину, зокрема, посилався представник позивача, обґрунтовуючи апеляційну скаргу.

Тому, судова колегія вважає, що вимоги апеляційної скарги в цій частині підлягають задоволенню; в частині стягнення заборгованості з ТОВ «ЛД» позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки суд дійшов вірного висновку про припинення поруки.

Також відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1, оскільки, доводи скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що рішення суду належить змінити, виклавши резолютивну частину рішення із зазначенням сум, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 у валюті кредиту, а в решті рішення - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити.

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Брокбізнесбанк» - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 р. - змінити. Викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції : позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором №08Ф-87 від 28.05.2008 р. на загальну суму 1 353 187,19 дол. США, що станом на 08.10.2014 року за курсом НБУ еквівалентно 17 524 051,51 грн., що складається із заборгованості за основним зобов»язанням (кредитом) 869 622,71 дол.США, що за курсом НБУ еквівалентно 11 261 792,37 грн.; заборгованості за несплаченими процентами - 189 807,32 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно еквівалентно 2 458 043,70 грн., неустойки (пені) за невиконання основного зобов»язання за кредитом- 560 260,45 грн., неустойки (пені) за несплаченими процентами - 469 855,06 грн., відсотки за користування чужими коштами 9 736,68 дол.США, що еквівалентно 126 092 грн., штрафу за невиконання п.4.2.6. кредитного договору - 2 684 007,93 грн.; судові витрати на користь держави -3 654,00 грн.; в решті рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :