Провадження № 2/369/5521/15
УХВАЛА

Іменем України

17.12.2015 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 кредит» до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «ОСОБА_1 кредит» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії.

Одночасно з позовною заявою позивач надав суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначив, що у звязку із тим, що ПАТ «ОСОБА_1 кредит» перебуває у скрутному матеріальному становищі та у стані тимчасової адміністрації, є неплатоспроможним, не здійснює діяльності та не отримує прибутку, не має можливості сплатити судовий збір, просили на два місяці відстрочити судовий збір.

Ознайомившись із цим клопотанням, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 119 ЦПК України.

П. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Стаття 5 цього Закону передбачає перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, до якого позивач не належить.

Підстави для звільнення від сплати судового збору визначені ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до положень цих статей, суд може звільнити від сплати судового збору особу, враховуючи її майновий стан.

Як зазначено у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Розглянувши доводи позивача щодо звільнення від сплати судового збору, не вбачаю обґрунтованих та переконливих підстав для звільнення ПАТ «ОСОБА_1 кредит» від сплати судового збору, оскільки ним не надано суду достатніх доказів на підтвердження його скрутного матеріального становища.

Так, наявність тимчасової адміністрації у ПАТ «ОСОБА_1 кредит» не свідчить про неможливість сплати судового збору, оскільки не доводить відсутність коштів на рахунках банку чи неможливість їх використання. Сам по собі факт наявності тимчасової адміністрації у банку не дає достатність підстав для звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»,судовий збір за подання позову щодо вимог майнового характеру, який поданий юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

За таких обставин враховуючи вищевикладене, суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження його тяжкого майнового стану.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, вважаю, що позивач, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов'язок сплати судового збору.

Ч. 1 ст. 121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 кредит» до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть усунені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Я.Волчко