Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/5722/15-ц
Провадження № 2/369/2621/15
РІШЕННЯ

Іменем України

30.12.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Кондратенко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі, посилаючись на те, що 14 жовтня 1962 року між ним та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 183.

Згідно заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2010 року шлюб між ними було розірвано.

Під час перебування у шлюбі, 27 вересня 1974 року вони придбали АДРЕСА_1. Вказаний будинок був придбаний під час їхнього перебування у спільному шлюбі, однак згідно договору купівлі-продажу будинок був оформлений на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2011 року за кожним з них було визнано право власності по ? частині житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорту на садовий будинок (індивідуальний) житловий будинок від 25.01.2011 року будинковолодіння складається з житлового будинку на плані під літ. А, житлової прибудови на плані під літ. А-1, сараю під літ. Б, погребу під будівлею під літ. Б, гаражу під літ. В, оглядової ями, вбиральні під літ. Г, сараю під літ. Ж, колодязю № 1, воріт з хвірткою № 2, огорожі № 3, огорожі № 4.

Жилий будинок, разом з житловою прибудовою складається з двох квартир, які мають окремий вихід.

Квартира № 1 складається з: коридору площею 7.0 кв.м., житлової кімнати площею 15.7 кв.м., житлової кімнати площею 22.3 кв.м., житлової кімнати площею 13.5 кв.м., кухні площею 10.2 кв.м., ванної площею 2.9 кв.м., туалету площею 1.2. кв.м., веранди площею 6.3. кв.м., загальна площа квартири № 1 складає 79.1 кв.м..

Квартира № 2 складається з коридору площею 4.3 кв.м., кухні площею 11.2 кв.м., житлової кімнати площею 13.5 кв.м., житлової кімнати площею 21.9 кв.м., загальна площа квартири № 2 складає 50.9 кв.м..

Разом квартира № 1 та квартира № 2 має площу 130 кв.м..

Оскільки шлюб між ними розірвано і вони разом не проживають, як одна сім»я, виникла необхідність у поділу будинку в натурі за першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року.

Перший варіант розподілу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи є найбільш приємлемий. Відповідно до першого варіанту розподілу для обох власників є окремі входи до будинку і він передбачає найменші переобладнання будинку на дві квартири.

У 2012 році він звертався до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із майна, по даній справі, де за його клопотанням було проведено судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року, експертом було запропоновано три варіанти поділу будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1.

Вказаний висновок судової будівельно-технічної експертизи було погоджено у відповідних інстанціях.

При розгляді цивільної справи № 2-1500/12 судами вищих інстанцій було зазначено, що рішення відповідного органу, а саме виконавчого комітету Боярської міської ради замінено висновком про можливість поділу домоволодіння за певних умов. Рішення виконавчого комітету місцевої міської ради щодо безумовної можливості поділу спірного будинку в передбаченому порядку прийнято не було, а отже його частка в праві спільної часткової власності на будинок виділенню в натурі не підлягає. В задоволенні даного позову йому було відмовлено.

Він неодноразово звертався до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області з питанням щодо належного погодження висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року для подальшого вирішення даної справи.

10 лютого 2015 року виконавчий комітет Боярської міської ради рішенням № 8/14 погодив висновок судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року.

На даний час спір про виділ в натурі часток у будинковолодінні під АДРЕСА_1 між ним та ОСОБА_2 не вирішено.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив поділити в натурі будинковолодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за першим варіантом Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року; визнати за ним право власності на ? частину будинковолодіння АДРЕСА_1, з виділенням йому у власність приміщення: 1-1 коридор площею 7,0 кв.м., 1-2 житлову кімнату площею 15,7 кв.м., 1-3 житлову кімнату площею 22,3 кв.м, 1-5 кухню площею 10,2 кв.м., 1-6 ванну площею 2,9 кв.м., 1-7 туалет площею 1,2 кв.м., та виділенням господарських споруд: І веранду, ганок, сарай «Б», підвал під будівлею «під Б», гараж «В», яму оглядову «під В», вбиральню «Г», сарай «Ж», колодязь з/б кільця «№1) (1/2 частина), ворота/хвіртку «№2», огорожу «№4» (1/2 частину), згідно варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року; визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину будинковолодіння АДРЕСА_1, з виділенням їй у власність приміщень будинку: 1-4 житлову кімнату площею 13,5 кв.м., 2-1 коридор площею 4,3 кв.м., 2-2 кухню площею 11,2 кв.м., 2-3 житлову кімнату площею 13,5 кв.м., 2-4 житлову кімнату площею 21,9 кв.м., та виділенням господарських споруд: ? частину колодязя «№1», огорожу «№ 3», ? частину огорожі «№4», згідно варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року; зобов'язати його та ОСОБА_1 провести роботи по переобладнанню приміщень в житловому будинку: влаштувати дверний проріз між приміщеннями 2-3 і 1-4 та закласти дверний проріз між приміщеннями 1-4 і 1-3, згідно варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року; стягнути з ОСОБА_2 39 702 грн. 50 коп. компенсації за перевищення частки у виділенні майна.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1962 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 12 жовтня 2010 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно договору купівлі-продажу від 27 вересня 1974 року ОСОБА_2 придбала будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 08 липня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину жилого будинку АДРЕСА_1, що належить йому на праві спільної сумісної власності подружжя. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину жилого будинку АДРЕСА_1, що належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 07 жовтня 2011 року вказане рішення було залишено без змін.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 11 листопада 2011 року на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2011 року за ОСОБА_1 зареєстровано на праві спільної часткової власності ? частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок власниками будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Судом встановлено, що у лютому 2012 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі.

За клопотанням ОСОБА_1 по даній справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу та надано висновок експерта за № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року.

Згідно висновку № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року експертом було запропоновано три можливі варіанти розподілу між співвласниками жилого будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 28 січня 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки з майна було задоволено та проведено поділ домоволодіння по третьому варіанту згідно висновку експерта № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 10 квітня 2014 року було скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду від 28 січня 2014 року та ухвалено нове, згідно якого розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 проведено по першому варіанту висновку експерта № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року.

За наслідками перегляду колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 23 липня 2014 року суд дійшов висновку, що задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки з майна, апеляційний суд не звернув уваги на вимоги закону, та не врахував, що при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування, необхідний дозвіл виконкому місцевої ради, який має бути отриманий до винесення судом рішення, що є обов'язковою умовою згідно з вимогами ст. 152 ЖК УРСР. Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду Київської області від 10 квітня 2014 року, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 23 липня 2014 року також зазначила, що до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, висновок про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки. Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки з майна відмовлено з тих підстав, що судом першої інстанції не було враховано, що при поділі житлового будинку в натурі, у разі необхідності його переобладнання та перепланування, необхідний дозвіл виконавчого комітету місцевої ради, який має бути отриманий до винесення судом рішення, що є обов'язковою умовою згідно з вимогами ст. 152 ЖК УРСР. Рішення виконавчого комітету місцевої ради щодо безумовної можливості поділу спірного будинку в передбаченому законом порядку прийнято не було, а отже частка позивача в праві спільної часткової власності на будинок виділенню в натурі не підлягає. При ухваленні рішення про задоволення позовних вимог судом першої інстанції не було з'ясовано, чи наявна можливість поділу будинку в натурі із дотриманням визначених законодавством вимог.

Статтею 152 ЖК УРСР передбачено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до вимог ст. ст. 317, 319 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно вимог ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв»язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК ). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необгрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

За клопотанням представника позивача, суд, разом з учасниками процесу, у судовому засіданні досліджував висновок судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року, а також погодження вказаного висновку відповідними органами.

На виконання вимог ст. 152 ЖК УРСР позивачем до позовної заяви було надано рішення виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області № 8/14 від 10 лютого 2015 року про погодження висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року.

Згідно рішення виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області № 8/14 від 10 лютого 2015 року виконкомом міської ради погоджено варіанти розподілу житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1, викладені в дослідницькій частині висновку та схематично зображені у додатках № 1, № 2, № 3 до висновку. В рішенні Боярської міської ради Київської області № 8/14 від 10 лютого 2015 року зазначено, що всі варіанти потребують переобладнання житлового будинку із дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За правилами ч. 2, ч. 4 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач не надав суду належних доказів в обґрунтування заявлених вимог.

Так, в позовній заяві позивач просив провести поділ домоволодіння АДРЕСА_1 за першим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року.

Відповідно до першого варіанту розподілу жилого будинку АДРЕСА_1 згідно висновку експерта ОСОБА_1 у власність переходить ? частину будинку АДРЕСА_1, з виділенням йому приміщень: 1-1 коридор площею 7,0 кв.м., 1-2 житлову кімнату площею 15,7 кв.м., 1-3 житлову кімнату площею 22,3 кв.м., 1-5 кухню площею 10,2 кв.м., 1-6 ванну площею 2,9 кв.м., 1-7 туалет площею 1,2 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: І веранду, ганок, сарай «Б», підвал під будівлею «під Б», гараж «В», яму оглядову «під В», вбиральню «Г», сарай «Ж», колодязь З/Б кільця № 1 (1/2 частину), ворота/хвіртка «№ 2», огорожа «№ 4» (1/2 частину). Всього на суму 131 928 грн. ОСОБА_2 переходить у власність ? частина будинку з виділенням у приміщень: 1-4 житлову кімнату площею 13,5 кв.м., 2-1 коридор площею 4,3 кв.м., 2-2 кухню площею 11,2 кв.м., 2-3 житловою площею 13,5 кв.м., 2-4 житлову кімнату площею 21,9 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: ? частину колодязя «№ 1», огорожу «№ 3», ? частину огорожі «№ 4». Всього на суму 52 523 грн..

Як зазначено вище, відповідно до вимог ст. 152 ЖК УРСР у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради.

Виконавчий комітет Боярської міської ради Київської області у прийнятому 10 лютого 2015 року рішенні № 8/14 «Про погодження висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5295/5296/8709/12-43 від 25 вересня 2012 року» вирішив погодити варіанти розподілу житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1, викладені у дослідницькій частині висновку та схематично зображені у додатках № 1, № 2, № 3 до висновку. В рішенні зазначено, що всі варіанти потребують переобладнання житлового будинку із дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил. Також в рішенні вказано, що затвердження найбільш прийнятного варіанту розподілу житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1, слід визначити судом.

У вказаному рішенні від 10 лютого 2015 року виконком Боярської міської ради лише зазначив, що всі варіанти розподілу вказаного жилого будинку АДРЕСА_1 потребують переобладнання житлового будинку із дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил. Однак, із змісту вказаного рішення вбачається, що виконавчим комітетом не вирішувалось питання про надання дозволу на переобладнання вказаного будинку, до компетенції якого входить вирішення даного питання. В рішенні виконавчий комітет визнав, що всі варіанти потребують переобладнання житлового будинку із дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, однак дозволу на проведення співвласниками переобладнання вказаного будинку виконавчий комітет Боярської міської ради не надав.

При дослідженні судом цивільної справи № 2-1500/12 (провадження № 2/369/549/14) було встановлено, що вищезгаданий висновок судової будівельно-технічної експертизи направлявся для погодження до Києво-Святошинського РВ ГУ Держтехногенбезпеки у Київській області (лист № 1075 від 28 листопада 2012 року), Головного лікаря державного закладу «Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної станції» МОЗ України (лист № 2919 від 30 листопада 2012 року), ПАТ «Київоблгаз» ДП по газопостачанню та газифікації Києво-Святошинського УЕГГ (лист № 1813 від 30 листопада 2012 року), відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської РДА Київської області (лист № 340 від 30 листопада 2012 року).

Вказані вище листи відповідних органів знову були надані в якості доказів в обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 і до матеріалів даної цивільної справи, яка розглядається судом.

Однак, у вказаних листах відсутні технічні висновки про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинку і приміщень, що давало б можливість суду поділити житловий будинок в натурі.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі слід відмовити.

Керуючись п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», ст. ст. 317, 319, 367 ЦК України, ст. 152 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Л.М. Ковальчук