Справа № 426/5113/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

16 грудня 2015 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

при секретарі Гапич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування,-

Встановив:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з дійсним позовом. В обґрунтування вимог зазначив, що ОСОБА_3, яка померла 31.01.2015 року, була його бабусею. За життя ОСОБА_3 була власницею квартири № 47, що знаходиться в м. Луганськ, вул. Курчатова, 9, яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.08.1995 року. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 25.07.1997 року державним нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори, згідно якого заповідала позивачу вищевказану квартиру. Після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки право власності на вищевказану квартиру не зареєстроване власником (спадкодавцем), як того вимагають приписи ст.182 ЦК України. Просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи після померлої ОСОБА_3, оцінивши надані докази в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з копії свідоцтва на право власності на житло від 09.08.1995 року, квартира, яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Курчатова, 9/47 належала ОСОБА_3 на праві приватної власності (а.с. 7).

25 квітня 1997 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори (а.с. 4) і зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 3826502 (а.с. 65), згідно якого заповідала ОСОБА_1 квартиру, яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Курчатова, 9/47.

31 січня 2015 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-БК № 332537, яке видане 25.02.2015 року відділом державної РАЦС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 3).

За приписами ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування» № 189-VIII від 12.02.2015 року, внесено зміни до ст.1221 ЦК України, згідно з якими в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Як вбачається зі дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи № 58/2015, заведеної після померлої 31.01.2015 року ОСОБА_3 (а.с. 54-88), зареєстрованої в Спадковому реєстрі за № 57524585, 03 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 37), але постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 27 серпня 2015 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстроване органом, який здійснював державну реєстрацію права власності відповідно до законодавства України протягом життя спадкодавця, як того вимагають приписи ст.182 ЦК України (а.с. 10).

07 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Навоайдарського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті її тітки ОСОБА_3, яка померла 31.01.2015 року (а.с. 6).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповітом згідно положень ст. 1233 ЦК України є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до статей 1268-1270 ЦК України визначено два види прийняття спадщини: спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину; спадкоємець, який не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців.

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом і звернувся у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

У відповідності зі ст.ст.321, 328, 392 ЦК України, право власності є непорушеним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або його незаконність не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Згідно ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцем знаходження майна або основної її частини.

Згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 року №27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», до територіальної підсудності Сватівського районного суду Луганської області відносяться справи, підсудні Краснодонському міськрайонному суду Луганської області та Ленінському районному суду міста Луганська.

Таким чином, ОСОБА_3 за життя набула право власності на спірну квартиру на законних підставах і такого права на час смерті не втратила, тому ця квартира входить до спадкової маси, на яку відкрилась спадщина після смерті останньої. Позивач ОСОБА_1 спадщину прийняв і свого права на спадщину не втратив.

Враховуючи відсутність реєстрації права власності на спірне майно за померлою, суд вважає доведеним той факт, що позивач не може здійснити свої спадкові права у позасудовому порядку.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру, яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Курчатова, 9/47 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1221, 1223, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 47, що знаходиться за адресою: місто Луганськ, вулиця Курчатова, будинок № 9,в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, що померла 31 січня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суд Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення було складено та підписано 21.12.2015 року.

Суддя: А.С. Река