Справа № 510/1462/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2015 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В..;

-при секретарі Памбук Л.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач у судове засідання не зявися, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:

-копія паспорту ОСОБА_1;

-копія державного акту на право приватної власності на землю І-ОД №005801;

-копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2;

-копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії;

-Копія заповіту №120 від 13.08.2009 року;

-Копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 29 жовтня 2014 року помер ОСОБА_2, який був батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина, а саме: земельна ділянка площею 3,17 га, яка розташована на території Лиманської сільської ради Ренійського району, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД №005801.

Під час життя, 13.08.2009 року батько залишив заповідальне розпорядження, яке зареєстровано в реєстрі за №120, тому спадкоємство здійснюється за заповітом.

У відповідності до заповіту, земельну ділянку за державним актом серії І-ОД №005801 батько заповідав ОСОБА_1, позивачу по справі.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-місячній термін, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на земельну ділянку відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 Він у відповідний шестимісячний строк звернувся до Ренійської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отже вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті склав заповіт, та заповідав земельну ділянку, яка належала йому, позивачу по справі ОСОБА_1 Позивач прийняв спадщину, та 28.07.2015 року, Державним нотаріусом ОСОБА_3, було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 3,17 га, яка залишилась після смерті ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1223, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 3,17 га, яка розташована на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №005801, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін