Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1519/15-ц

Провадження № 2/126/464/2015

"23" листопада 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Куйбіди А.І.

при секретарі Тупиці В.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Джулинка» про повернення земельної ділянки шляхом їх звільнення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Джулинка» до ОСОБА_1 про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 16.07.2007 року ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю « Агрофірма «Джулинка», в заяві та в судовому засіданні стверджує, що являється власником двох земельних ділянок: земельної ділянки площею 2,03 га згідно Державного акта серії ІІІ-ВН № 020687, виданого 29 березня 2002 року на підставі Розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 4 січня 2002 року №10, розташованої на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 2,1 га згідно Державного акта серії ВН № 021013, виданого 26.02.2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.02 року за №2187, розташованої на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 16.07.2007 року між ним та відповідачем було укладено договори оренди вищезазначених земельних ділянок, яким було визначено строк дії вказаних договорів оренди на 5 років; вказані договори були зареєстровані у Бершадському відділі Вінницької регіональної філії «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено записи за № 17 та № 18. 04.09.2009 року між ним та відповідачем було укладено додаткові угоди № 802 та № 803 до кожного з вказаних договорів оренди відповідно, якими було внесено зміни до основних договорів, однією з цих змін було визначено строк оренди земельної ділянки 5 років з моменту підписання додаткових угод, тобто до 04.09.2014 року; вказані додаткові угоди були зареєстровані в Бершадському районному відділі Держкомзему 13.07.2012 року, про що у Державному реєстрі земель вчинені відповідні записи № 09475 та № 09175. Після збору орендарем ТОВ «Агрофірма «Джулинка» урожаю в 2014 році він в усній формі попередив керівника відповідача ОСОБА_4 про свій намір самостійно обробляти належні йому земельні ділянки, але на початку 2015 року від останнього він отримав інформацію про те, що відповідач не має наміру звільняти належні йому земельні ділянки. Тому 23.03.2015 року він надав відповідачеві листи, якими офіційно нагадав відповідачеві про своє право розпоряджатись земельними ділянками та поставив вимогу не проводити на них ніяких робіт та звільнити їх. Відповіді на вказані листи він не отримав до цього часу, хоча на копіях листів відповідачем було здійснено завірені печаткою написи про те, що його вимоги будуть прийняті до уваги лише після 04.09.2017 року. Вважаючи такі дії відповідача незаконними, він змушений звернутися в суд за захистом своїх прав та просить суд зобовязати відповідача повернути йому: земельну ділянку площею 2,03 га згідно Державного акта серії ІІІ-ВН № 020687, виданого 29 березня 2002 року на підставі Розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 4 січня 2002 року №10, розташованої на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 2,1 га згідно Державного акта серії ВН № 021013, виданого 26.02.2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.02 року за №2187, розташованої на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у стані не гіршому порівняно із тим, в якому ці ділянки були передані в оренду.

Відповідачем ТОВ «Агрофірма «Джулинка» було подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 16.07.2007 року, з тих підстав, що 16.07.2007 року між ТОВ «Агрофірма «Джулинка» та позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 було укладено договори оренди земельних ділянок: земельної ділянки площею 2,03 га згідно Державного акта серії ІІІ-ВН № 020687, виданого 29 березня 2002 року на підставі Розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 4 січня 2002 року №10, розташованої на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 2,1 га згідно Державного акта серії ВН № 021013, виданого 26.02.2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.02 року за №2187, розташованої на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно яких ОСОБА_1 передав у строкове платне володіння і користування належні йому на праві власності земельні ділянки. 04.09.2009 року між ТОВ «Агрофірма «Джулинка» і ОСОБА_1 до вищевказаних договорів оренди було укладено відповідно додаткові угоди : № 802 та № 803, якими було визначено, що договори оренди землі укладено на 5 років з моменту їх підписання. Таким чином, строк дії договорів оренди землі закінчився 04.09.2014 року. Станом на сьогодні позивач за зустрічним позовом ТОВ «Агрофірма «Джулинка» продовжує користуватися зазначеними земельними ділянками після закінчення строку дії вказаних договорів оренди, належно виконує свої зобовязання за договорами оренди, при цьому від відповідача за зустрічним позовом не надходило на адресу ТОВ «Агрофірма «Джулинка» у встановлений законом строк письмових заперечень у поновленні договорів оренди землі та не було підписано актів приймання-передачі ( повернення) орендованих земельних ділянок. За таких обставин, вважає договори оренди двох земельних ділянок, належних ОСОБА_1 поновленими на новий строк з 05.09.2014 року. Оскільки частинами восьмою, девятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено,що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку, а відмова, а також наявне зволікання ОСОБА_1 в укладенні додаткових угод до договорів оренди землі може бути оскаржено в суді, просить постановити рішення, яким визнати укладеними додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок від 16.07.2007 року між ТОВ «Агрофірма «Джулинка» та ОСОБА_1, згідно з якою договори оренди земельних ділянок від 16.07.2015 року поновлюються з 05.09.2014 року на 5 років до 05.09.2019 року на тих самих умовах; всі інші умови договорів оренди земельних ділянок від 16.07.2007 року залишаються без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_2 підтримали позов ОСОБА_1 з наведених у ньому підстав щодо зобовязання відповідача повернути йому: земельну ділянку площею 2,03 га згідно Державного акта серії ІІІ-ВН № 020687, виданого 29 березня 2002 року на підставі Розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 4 січня 2002 року №10, розташованої на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 2,1 га згідно Державного акта серії ВН № 021013, виданого 26.02.2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.02 року за №2187, розташованої на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у стані не гіршому порівняно із тим, в якому ці ділянки були передані в оренду та просили суд відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Джулинка».

В судовому засіданні представник за довіреністю відповідача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Джулинка» ОСОБА_3 та директор ТОВ «Агрофірма «Джулинка» ОСОБА_4 підтримали зустрічний позов ТОВ «Агрофірма «Джулинка» з наведених у ньому підстав та просили суд постановити рішення, яким визнати укладеними додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок від 16.07.2007 року між ТОВ «Агрофірма «Джулинка» та ОСОБА_1, згідно з якими договори оренди земельних ділянок від 16.07.2007 року поновлюються з 05.09.2014 року на 5 років до 05.09.2019 року на тих самих умовах; всі інші умови договорів оренди земельних ділянок від 16.07.2007 року залишаються без змін, а у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Джулинка» про повернення земельних ділянок шляхом їх звільнення просили відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Джулинка» про повернення земельних ділянок шляхом їх звільнення - слід задовольнити в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Агрофірма «Джулинка» про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 16.07.2015 року між ТОВ «Агрофірма «Джулинка» та ОСОБА_1, згідно з якими договори оренди земельних ділянок від 16.07.2007 року поновлюються з 05.09.2014 року на 5 років до 05.09.2019 року на тих самих умовах - слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належать дві земельних ділянки: земельна ділянка, площею 2,03 га згідно Державного акта серії ІІІ-ВН № 020687, виданого 29 березня 2002 року на підставі Розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 4 січня 2002 року №10, розташованої на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка, площею 2,1 га згідно Державного акта серії ВН № 021013, виданого 26.02.2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.02 року за №2187, розташованої на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1, а.с.10,11).

16 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Джулинка» укладено договори оренди вказаних земельних ділянок строком на п'ять років, згідно з якими ОСОБА_1 передав ТОВ «Агрофірма «Джулинка» у строкове платне володіння і користування належні йому на праві власності земельні ділянки, площею відповідно 2,1 га та 2,03 га ( т.1 а.с.12-17).

Пунктом 8. вищевказаних Договорів оренди земельних ділянок, належних ОСОБА_1, площею відповідно 2,03 га та 2,1 га встановлено, що договір укладено на пять років; після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, при цьому орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію ( т.1, а.с.12, 14).

04.09.2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Джулинка» було укладено додаткові угоди відповідно: №802 та № 803 до зазначених вище договорів оренди землі, якими було визначено, що Договори оренди землі укладено на 5 років з моменту підписання додаткових угод ( т.1, а.с.16-19).

Вищевказаними додатковими угодами: № 802 та № 803 від 04 вересня 2009 року пункт 8 Договорів оренди земельних ділянок від 16.07.2007 року внесено зміни в такій редакції: Договір укладено на 5 років з моменту підписання Додаткової угоди; строк оренди визначено сторонами з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Після закінчення строку дії договору Орендар ( ТОВ «Агрофірма «Джулинка») має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. У разі якщо Орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, то за відсутності письмових заперечень Орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Після розірвання договору оренди землі орендодавець може претендувати на використання земельної ділянки тільки після збору врожаю ( т.1, а.с.16,18).

Таким чином строк дії договорів оренди закінчився 04.09.2014 року.

Після збору орендарем ТОВ «Агрофірма «Джулинка» врожаю в 2014 році ОСОБА_1 в усній формі повідомив керівника ТОВ «Агрофірма «Джулинка» ОСОБА_4 про свій намір самостійно обробляти належні йому дві земельні ділянки, що останній в судовому засіданні не заперечував.

Однак, після 04.09.2014 року ( після закінчення строку дії договорів оренди земельних ділянок, належних ОСОБА_1М.) ТОВ «Агрофірма «Джулинка» вищезазначені земельні ділянки продовжувало обробляти та засівати без законних на те підстав, цього факту в судовому засіданні ніхто із сторін не заперечує, жодних договорів, які б надавали ТОВ «Агрофірма «Джулинка» право користування земельною ділянкою, між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Джулинка» не укладалось.

23 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до директора ТОВ «Агрофірма «Джулинка» з письмовими заявами, які були належно вручені , про те, що оскільки 04.09.2014 року згідно додаткових угод № 803 та № 802, якими внесено зміни до основних договорів від 16.07.2007 року, закінчився строк дії оренди земельних ділянок відповідно площею 2,03 га та 2,1 га, і він не має наміру продовжувати дію вказаних договорів оренди, тому що в подальшому буде сам користуватися вказаними земельними ділянками, просив звільнити належні йому земельні ділянки та не проводити на ній ніяких сільськогосподарських робіт. ( а.с.20-21). Однак, відповіді на дані заяви ОСОБА_1 не отримав, а на самих заявах посадова особа ТОВ «Агрофірма «Джулинка» зробила відмітки про те, що заяви будуть розглянуті після закінчення дії додаткових угод до договору оренди землі, а саме 4 вересня 2017 року.

Через значний проміжок часу, а саме 08 червня 2015 року ТОВ «Агрофірма «Джулинка» надіслало ОСОБА_1 листи-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договорів оренди двох земельних ділянок на новий строк, додавши до нього проекти додаткових угод ( а.с.32-36).

03 липня 2015 року ОСОБА_1 надіслав відповідь бувшому орендареві ТОВ «Агрофірма «Джулинка» ( а.с.73), в якій повторно поставив відповідача до відома, що в подальшому має намір самостійно використовувати належні йому дві земельних ділянки, що зазначені в договорах оренди, і тому не надає згоди на продовження (поновлення) договору та не приймає поданої відповідачем пропозиції, відмовляється укладати додаткові угоди на продовження договорів від 16.07.2007 року оренди земельних ділянок площею 2,03 га та 2,1 га.

Прийнявши до уваги, що й таке звернення залишено без належного реагування, позивач ОСОБА_1, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів з боку відповідача звернувся до суду із даною позовною заявою.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-ХІV.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 6 Закону україни «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбаченому Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та договором оренди.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Тобто, однією з істотних умов договору оренди є строк договору ( стаття 15 Закону України «Про оренду землі»). Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років ( стаття 19 Закону України «Про оренду землі»).

Зі змістом вказаної норми кореспондуються і приписи пункту 1 ст. 763 ЦК України, відповідно до якої договір найму (оренди) укладається на строк, встановлений договором.

Договір оренди землі є чинним протягом строку, на який його укладено, після закінчення цього строку договір оренди припиняється ( ст. 31 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до положень ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповідно до прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладання договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державній реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а ст. 126 цього Кодексу встановлюється порядок оформлення речових прав на земельну ділянку відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. За змістом цієї статті, реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім, щодо договору.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Зібрані у справі докази вказують на те, що дії сторін при укладенні Договорів оренди землі від 16.07.2007 року були направлені на реальне настання правових наслідків, що обумовлені такими договорами. Сторони Договорів узгодили усі істотні умови Договорів оренди землі, у тому числі визначили строк дії кожного з договорів, висловивши своє волевиявлення шляхом досягнення згоди з усіх інших істотних умов та скріпивши згоду своїми підписами. Судом встановлено, що вказані Договори оренди землі пройшли державну реєстрацію 16 жовтня 2007 року, а відтак є укладеними з моменту державної реєстрації.

Наведене свідчить, що державна реєстрація договорів оренди земельної ділянки у період визначений сторонами дії кожного з договорів вказує на правомірне, договірне використання відповідачем спірної земельної ділянки відповідно до норм ЗК, ЦК, інших Законів України, однак не про момент укладання зазначеного договору.

З даного приводу, щодо визначення початку дії строку договору оренди землі і як наслідок встановлення факту наявності у орендаря переважного права на продовження договору, встановлена чітка правова позиція Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ висвітлена ВССУ під час перегляду в касаційному порядку справи №67078св14. Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, колегія суддів в ухвалі від 23.04.2014р. зазначила: «оскільки договір оренди пройшов державну реєстрацію, він є укладеним, з дня його державної реєстрації у позивача виникло право на оренду землі, проте строк дії договору визначено сторонами з моменту досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема строку його дії».

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року (справа № 6-127цс13), від 19 лютого 2014 року (справа № 6-162ц13), яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Із матеріалів справи вбачається, що додаткові угоди №802 та №803 ( а.с.16-17,18-19) укладено 4 вересня 2009 року між цими ж сторонами: ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Джулинка».Відповідно до вказаних додаткових угод сторони прийняли рішення внести зміни та доповнити договори оренди землі від 16 липня 2007 року в частині п.8, визначивши строком дії відповідно Договорів оренди землі 5 років з моменту підписання Додаткових угод та відповідно узгодивши розмір орендної плати в новому відсотковому відношенні ( п.9 Договорів). Реєстраційні записи обох договорів оренди земельних ділянок від 16.07.2007 року відповідно: №17 від 16.10.2007 року та № 18 від 16.10.2007 року, - залишили незмінними. Згідно п.2 кожної з двох Додаткових угод визначено, що дана Додаткова угода та додатки до договору є його невідємними частинами і мають юридичну силу, що й договір.

Правилами ст.653 ЦК України визначено правові наслідки зміни або розірвання договору, відповідно до частини першої якої, у разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання, тощо.

Згідно ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється у такій же самій формі, що й договір, що змінюється чи розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За нормами Закону України «Про оренду землі», договір оренди підлягає державній реєстрації, а відтак у сукупності із нормами ЦК України, такий договір є укладеним з моменту державної реєстрації, отож і зміни до такого Договору оренди землі у виді Додаткової угоди, яка є невідємною його частиною мають пройти державну реєстрацію, що й Договір оренди землі. Додаткові угоди до договорів оренди землі №802 та № 803 зареєстровані в Бершадському районному відділі Держкомзему 12 липня 2012 року. Крім цього, в кожній з двох Додаткових угод:№802 та №803 сторони узгодили, що вони набирають законної сили з моменту підписання, тобто з 4 вересня 2009 року, а відтак породжують зміни умов основних Договорів оренди землі від 16.07.2007 року, у тому числі в частині строку дії Договорів оренди землі до 04.09.2014 року.

Відповідно до положень ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на якій його було укладено.

Наведене кореспондується з п.34 кожного із двох Договорів оренди землі від 16.07.2007 року, згідно якого сторони договору узгодили, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За правилами ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцю земельну ділянку на умовах визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Наведене кореспондується з п.20 кожного із двох Договорів оренди землі від 16.07.2007 року, згідно якого сторони договору узгодили, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Частинами першою, пятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У силу статей 319, 626 ЦК України реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умовами дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Судом встановлено та сторонами спору не заперечувалось недотримання орендарем процедури визначеної нормами ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо направлення ним орендодавцеві у строки письмового повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договорів оренди на новий строк із проектами додаткових угод ( вперше такі письмові повідомлення із проектами додаткових угод відповідач ТОВ «Агрофірма «Джулинка» надіслало на адресу ОСОБА_6 вже під час розгляду даної справи в суді, тобто 08.06.2015 р. ( а.с.32,32а ); відсутні додаткові угоди сторін про поновлення договорів оренди землі на новий строк. У той же час, матеріали справи свідчать про наявність у орендодавця ОСОБА_1 наміру на припинення договорів, що доведено його заявами від 23.03.2015 року ( а.с.20,21) та листами-повідомленнями ОСОБА_1 від 26.06.2015 року ( а.с.73,74), направленими орендареві ТОВ «Агрофірма «Джулинка» про відмову в поновленні договорів оренди землі після їх припинення 05.09.2014 року (вказані заяви були належно одержані ТОВ «Агрофірма «Джулинка» згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 07 липня 2015 року ( а.с.72).

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що укладені між позивачем ОСОБА_1 як орендодавцем, та орендарем ТОВ «Агрофірма «Джулинка» як відповідачем, 16.07.2007 року Договори оренди належних позивачеві земельних ділянок припинилися в зв'язку із закінченням строку, на який кожен із них було укладено, оскільки орендар не використав своє переважне право, передбачене ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на укладення договору оренди цих земельних ділянок на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами, в розумінні правил ст.58, 59 ЦК України, щодо їх належності та допустимості, вказують на наявність порушеного права позивача ОСОБА_1 зі сторони відповідача ТОВ «Агрофірма «Джулинка», яке на даний час продовжує без будь- яких правових підстав використовувати земельні ділянки, що належать позивачеві, а тому таке право потребує захисту судом у спосіб визнання договорів оренди землі припиненими та зобовязання відповідача ТОВ «Агрофірма «Джулинка» повернути ОСОБА_1 належні йому земельні ділянки у стані не гіршому порівняно з тим, в якому стані ці ділянки були передані в оренду. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають до повного задоволення, а у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Агрофірма «Джулинка» до ОСОБА_1 про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі від 16.07.2007 року слід відмовити у повному обсязі, оскільки ТОВ «Агрофірма «Джулинка» в судовому засіданні підставність цих вимог не доведено, зустрічний позов є необґрунтованими і безпідставним.

Керуючись ст.ст.3, 11, 16,317,321,638,640,653, 654,763,792 ЦК України, ст. 125, 152 Земельного Кодексу України, ст. ст. 6, 13, 15,19,31,34 Закону України «Про оренду землі», ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року №2073, частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», правовою позицією викладеною в постановах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року (справа № 6-127цс13), від 19 лютого 2014 року (справа № 6-162ц13), правовою позицією ВССУ під час перегляду в касаційному порядку справи №67078св14 викладеною у Ухвалі від 23.04.2014р, керуючись ст.ст. ст.ст.3, 6, 10,11, 58, 59, 60, 88,209 , 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю « Агрофірма «Джулинка» про повернення земельних ділянок шляхом її звільнення задовольнити в повному обсязі.

Зобовязати ОСОБА_5 «Агрофірма «Джулинка», с. Джулинка Бершадського району Вінницької області повернути ОСОБА_7 належні йому на праві власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області: площею 2,03 га згідно державного акта серії ІІІ-ВН № 020687, виданого 29.03.2002 року Бершадською районною державною адміністрацією та площею 2,1 га згідно державного акта серії ВН № 021013, виданого 26.02.2003 року Бершадською районною державною адміністрацією.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю « Агрофірма «Джулинка» до ОСОБА_7 про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 16.07.2007 року- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя А. І. Куйбіда