АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 753/6655/15 Головуючий у 1 - й інстанції:Леонтюк Л.К.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9186/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Кравець В.А., Борисової О.В.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Е.Р.Б.», третя особа: Міністерство юстиції України про визнання зобов'язання виконаним та зняття обтяжень з предмету іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся у квітні 2015 року.

Зазначав, що 20.12.2011 року між ним та ТОВ " Е. Р.Б .» було укладено Договір "Про врегулювання погашення заборгованості" відповідно до умов якого, його заборгованість перед відповідачем становить 334 330,00 грн. у випадку належного виконання ним умов цього Договору та передбачені умови виконання зобов'язання. Вказаним договором також передбачено, що в разі належного виконання боржником своїх зобов'язань відповідач зобов'язується негайно, після отримання платежу, за власною ініціативою здійснити всі необхідні юридичні дії щодо зняття обтяження, що накладене на майно боржника. Станом на дату звернення до суду зобов'язання перед відповідачем виконані в повному обсязі. Натомість ТОВ " Е. Р.Б .» не вчиняє дій щодо зняття обтяження. Враховуючи викладене просив визнати його зобов"язання перед ТОВ "Е.Р.Б." за кредитним договором № К/046/2601 від 19.05. 2008 року, що виникли на підставі договору " Про відступлення прав вимоги" № 09/11/20 від 29 серпня 2011 року такими, що виконані в повному обсязі та зобов"язати Міністерство юстиції України в особі Державної реєстраційної служби України, виключити з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження на іпотеку 7209014 (предмет іпотеки: квартира АДРЕСА_1).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 19.05.2008 року між АКБ "Європейський" та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладено іпотечний договір, відповідно до якого забезпечується належне виконання ОСОБА_2 вимог за Договором кредиту № К/046/2601 від 19.05.2008 року, укладеного між позичальником та іпотекодержателями.

Згідно умов договору іпотекодавці передають іпотекодержателю належне їм на праві власності в рівних частках кожному нерухоме майно, що належить до житлового фонду, а саме : квартира АДРЕСА_1.

25.10.2010 року між АКБ « Європейський » та ПАТ «КБ Володимирський» укладено договір про заміну іпотекодержателя (відступлення права вимоги) за іпотечним договором, посвідченим 19.05.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лихошвою Ж.О., за реєстровим номером 437, який було укладено між АКБ «Європейський » та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, з якого вбачається, що на виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2010 року ВП №21214192 та Постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2010 року ВП 21214013, виданих на підставі рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 07.07.2010 року, по справі № 2-467/10 щодо виконання Договору про відступлення права вимоги (купівлі-продажу боргових зобов'язань) за кредитними договорами від 19.08.2009 року, сторони уклали цей договір про заміну іпотекодержателя (відступлення права вимоги) за Іпотечним договором, посвідченим 19.05.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лихошвою Ж.О., за реєстровим номером 437, з врахуванням всіх раніше внесених змін та доповнень до нього з АКБ «Європейський» на ПАТ «Комерційний банк «Володимирський».

Згідно п. 1.2 договору, з дня його укладення, до нового іпотекодержателя ПАТ «Комерційний банк «Володимирський» переходять всі права вимоги (замість первісного іпотекодержателя) до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 щодо належного виконання всіх зобов'язань іпотекодавця за іпотечним договором, надалі все разом «право вимоги».

29.08.2011 року між ПАТ «Комерційний банк «Володимирський» та ТОВ "Е.Р.Б.» укладено договір про заміну Нового Іпотекодержателя на Наступного Іпотекодержателя ( відступлення права вимоги ) за Іпотечним договором, посвідченим 19 травня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лихошвою Ж. О. за реєстровим номером № 437, Договором про заміну іпотекодержателя ( відступлення права вимоги ), посвідченим 25 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В. О за реєстровим номером 2625.

Згідно п. 1.3 договору, з дня його укладення, до наступного іпотеко держателя ТОВ "Е.Р.Б.» переходять всі права вимоги (замість нового іпотекодержателя) до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 щодо належного виконання всіх зобов'язань іпотекодавця за іпотечним договором, надалі все разом «право вимоги».

20.12.2011 року між ТОВ "Е.Р.Б.» та ОСОБА_2 укладеного договір про врегулювання погашення заборгованості, відповідно до якого боржник визнав що його заборгованість, яка виникла на підставі договору № К/046/2601 від 19.05.2008 року, укладеного між ним та АКБ «Європейський», договору " Про відступлення прав вимоги" № 09/11/20 від 29 серпня 2011 року, укладеного між ПАТ «КБ Володимирський» та ТОВ "Е.Р.Б.», становить грошову суму в розмірі 1 399 506,28 грн.

Відповідно до п. 3 сторони дійшли згоди, що фактична заборгованість за кредитним договором шляхом прощення частини боргу становитиме 334 330,00 грн.

Пунктом 6 договру передбачено, що у разі виконання Боржником зобов'язання у розмірі 334 330 (триста тридцять чотири тисячі триста тридцять) гривень 00 копійок до 31 березня 2015 року за кредитним договором № К/046/2601 від 19.05.2008 року, то ці зобов'язання вважаються прийнятими Кредитором як такі, що виконані Боржником у повному обсязі і припиняються, а Кредитний договір з додатками та договори відступлення права вимоги, що виникли при його виконанні, втрачають чинність.

Згідно п. 8 в разі належного виконання боржником своїх зобов'язань, відповідно до п.п. З, 4 даного договору, кредитор зобов'язується негайно після отримання платежу ( останньої частини платежу ) за власною ініціативою здійснити всі необхідні юридичні дії щодо зняття обтяження, на накладене майно боржника, за договором про заміну нового іпотекодержателя на наступного іпотекодержателя ( відступлення права вимоги ) від 29 серпня 2011 року за Іпотечним договором, посвідченим 19.05.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лихошвою Ж.О. за реєстровим номером 437, Договором про заміну іпотекодержателя ( відступлення прав вимоги ), посвідченим 25.10.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ПобединськоюВ.О., за реєстровим номером 2625 (предмет іпотеки: квартира АДРЕСА_1).

З акту від 27.02.2015 року, складеним сторонами, вбачається що за даними бухгалтерського обліку заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ "Е.Р.Б.» відсутня у зв'язку з повним виконанням ним зобов'язань за договором про врегулювання погашення заборгованості від 20.12.2011 року в сумі 334 330,00 грн. та повної її сплати на користь ТОВ "Е.Р.Б.».

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_2 зазначав що він звертався до відповідача щодо виконання п. 8 укладеного договору про зняття заборони на предмет іпотеки, натомість відповіді на свої звернення не отримав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновків що обраний позивачем спосіб захисту свого права не відповідає вимогам закону, а тому відсутні правові підстави для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою, на підставі повідомлення іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 17 Закону України « Про іпотеку » іпотека припиняється у разі припинення основного зобов"язання. Відомості припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Зі змісту ст.ст.6, 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (органи державної реєстрації прав), а також нотаріуси як спеціальний суб'єкт державної реєстрації прав.

Державний реєстратор та нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

З наявного в матеріалах справи витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек вбачається, що до реєстраційного запису Державного реєстру іпотек 7209014 контрольна сума ГГ33Б4ГГОО внесено зміни, а саме вилучено АТ «КБ «Володимирський» та додано іпотекодержателя ТОВ "Е.Р.Б.» на підставі договору про заміну нового іпотекодержателя на наступного іпотеко держателя 29.08.2011 року нотаріусом Нагорна Н.В.

Пунктом 5.1 глави 15 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованим в Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, встановлено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Якщо нотаріус, який наклав заборону, позбавлений можливості зняти її (у разі смерті, заміщення нотаріуса, у разі неможливості виконання ним своїх обов'язків, припинення нотаріусом діяльності, передачі документів до державного нотаріального архіву або з будь-яких інших причин), заборона може бути знята іншим нотаріусом. При цьому таким нотаріусом направляється за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони.

Таким чином, позови про виключення з реєстру іпотек та реєстру заборон записів про іпотеку та заборону відчуження майнових прав пред'являються до нотаріуса, як спеціального суб'єкта, на якого покладаються функції державного реєстратора.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач не є іпотекодавцем та власником квартири, про виключення якого з реєстру заборон відчуження ним заявлено позов, що також є підставою для відмови в позові в цій частині.

Колегія суддів також погодужується з висновками суду 1-ї інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині визнання зобов'язань позивача такими, що виконанні з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від установленного, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Зі змісту ч.5 ст.11 ЦК України випливає, що цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено що відповідач ТОВ «Е. Р. Б .» повністю визнало позовні вимоги та просило їх задовольнити.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 ст.60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на встановлені обставини, позивачем на доведено порушення його законних прав та інтересів з боку відповідача в частині визнання зобов'язання виконаним, а тому відсутні підстави для його захисту та задоволення позову в цій частині.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність такої нотаріальної дії як зняття заборони відчуження нерухомого майна, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Не ґрунтуються на обставинах справи і посилання в апеляційній скарзі щодо помилковості висновків суду першої інстанції на необхідність врегулювання спору досудовим шляхом, оскільки у задоволенні позову спору відмовлено з інших підстав.

З огляду на викладене, оскаржене у справі рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому це рішення не може бути скасованим з підстав що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: