АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1629/2015 Головуючий у 1-ій інстанції - Виниченко Л.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5067/2015 Доповідач - Музичко С.Г
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді Музичко С.Г.,

суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В.,

при секретарі Гладченко Ю.І.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача КондрашинаІ.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22.12.2014 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року у задоволені заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22.12.2014 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати. В доводах апеляційної скарги, зазначає, що був позбавлений права надати пояснення та докази по суті справи та спростувати обставини, викладені у позовній заяві, чим було порушено принцип змагальності сторін, рівної можливості та свободи сторонам у наданні ними доказів і у доведенні перед Третейським судом їх переконливості, оскільки суд не зважаючи на направлену відповідачем телеграмму з проханням відласти розгляд справи у зв'язку з хворобою, розглянув справи не з`ясувавши всі обставини.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.12.2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для її задоволення, передбачені ст. 389-5 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про третейські суди»юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд Третейського суду за наявності між сторонами, третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листам, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи інші зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Кредит Європа Банк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту 00010-МL-57.

Згідно п.3,5 договору кредиту, у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Волошиновичем О.П.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 12.12.2014 року, задоволено позов ПАТ «Кредит Європа Банк» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 2 551 961 грн. та третейський збір в сумі 25 500 грн.

Відповідачу було достовірно відомо про час та місце розгляду справи, оскільки останнім було надіслано телеграму з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку із хворобою, проте доказів на підтвердження зазначеного надано не було.

Розглядаючи справу у відсутності відповідача , суд керувався ст.52 Регламенту постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків. Доказів на підтвердження поважності причин неприбуття в судове засідання заявник не надав.

Частиною 2 ст. 389-5 ЦПК України передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4)склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Таким чином, наведений у вказаній статті перелік випадків скасування рішення третейського суду є вичерпним.

За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні підстави скасування вказаного рішення, оскільки підстав, передбачених п.5 ч.1 ст. 51 Закону України «Про третейські суди»п.5 ч.2 ст. 389-5 ЦПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваної ухвали не має.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: