Малиновський районний суд м.Одеси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-5179/10

19 липня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І.,

при секретарі судового засідання - Алманової І.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В Малиновський районний суд м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно за заповітом (а.с. 4).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Дрішлюка А.І. від 26.04.2010 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно за заповітом був залишений без руху, наданий строк для усунення недоліків до 26 травня 2010 року. 11.05.2010 року позивач виконав вимоги суду та подав уточнений позов (а.с.18).

В обґрунтуванні своїх вимог він зазначив, що згідно Свідоцтва про право власності його бабусі ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_1. 22.08.2008 року ОСОБА_3 померла, за життя вона склала заповіт на імя позивача, але в звязку з тим, що позивач не звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом строк, він змушений звернутися до суду та просить встановити факт постійного проживання за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 22.08.2008 року, на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, про що свідчить надана ним заява від 28.07.2009 р. (а.с. 48). Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3-499 від 05.04.1993 р. виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, квартира АДРЕСА_2, належала ОСОБА_3 (а.с.14).

02 липня 2007 року ОСОБА_3 був складений заповіт за №1095, згідно якого ОСОБА_3 заповіла належну її квартиру АДРЕСА_2, своєму онуку - ОСОБА_1. Цей заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - ОСОБА_4 (а.с. 12).

ОСОБА_3 померла 22.08.2008 р. про що в Книзі реєстрації смертей 25.08.2008р. було зроблено відповідний актовий запис за №6816 та Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було видано Свідоцтво про смерть (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2, яку вона заповідала ОСОБА_1.

Як вбачається з відповіді Сьомої одеської державної нотаріальної контори (а.с.26), сторони не зверталися із заявами про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на

випадок своєї смерті, а заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Відповідачка ОСОБА_2 є донькою померлої, проте свої права не реалізовувала. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем та не заявляв про відмову від неї, що підтверджується заявою сусідів від 12.07.2010 року (а.с.47), свідоцтвом про поховання №003768 (а.с.36), з яких можна зробити висновок, що позивач мешкав разом з бабусею та доглядав її, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині встановлення факту сумісного проживання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 22.08.2008 року, на квартиру АДРЕСА_2.

Встановити порядок виконання рішення, визначивши, що це рішення є підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 22.08.2008 року, на квартиру АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк зі дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.16, 1218, 1223, 1258, 1261, 1262 ЦК України, ст.ст. 1,3, 10, 11, 60, 130, 208, 209,212,213-215,217 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

ГОЛОВУЮЧИЙ А.І. ДРІШЛЮК