Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Хомутовській О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє мати ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування грошима, збереженими без достатньої правової підстави,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування грошима, збереженими без достатньої правової підстави.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2013р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 29066,00 грн. та 02.07.2014р. відкрито виконавче провадження.

Відповідач вказане вище рішення суду не виконує та користується безпідставно набутими коштами, у зв'язку з чим грошові кошти знецінюються внаслідок інфляційних процесів.

Позивач просила стягнута з відповідача проценти за користування грошима у розмірі 9046,70 грн. та судовий збір.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник позов підтримали, просили його задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник проти задоволення позову заперечували. Відповідач та її представник подали до суду письмові заперечення, в яких вказували на те, що ОСОБА_3 не має постійної роботи та не може виплатити грошові кошти.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2013р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 25625,00 грн. - вартість 1/4 частини автомобіля та 3441,00 грн. судового збору (а.с. 12-15).

02.07.2014р. державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 25625,00 грн. - вартість 1/4 частини автомобіля та 3441,00 грн. судового збору (а.с. 10, 11).

Із довідки Подільського районного центру зайнятості населення № 634 від 16.10.2015р. вбачається, що з 12.05.2015р. ОСОБА_3 перебуває на обліку в центрі зайнятості як така, що шукає роботу (а.с. 64).

У судовому засіданні судом достовірно встановлено та визнано сторонами, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2013р. набрало законної сили.

Причиною спору між сторонами на думку позивача стало невиконання рішення суду відповідачем, що призвело до користування грошима без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-122цс14 викладено наступне: «Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому».

У постанові Верховного Суду України № 14/130 від 24.01.2006р. зазначено: «Апеляційний суд дійшов вірного висновку про застосування ст. 1048 ЦК України до спірних правовідносин в частині нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами, оскільки між сторонами відсутні договірні правовідносини і розмір проценту не встановлено».

Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Судом достовірно встановлено, що між сторонами відсутні договірні правовідносини і розмір процентів не визначено, а тому їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач зберігає майно позивача без достатньої правової підстави і зобов'язана його повернути, а також сплатити проценти за користування ним.

Слід також звертати увагу, що одночасне стягнення процентів, передбачених ст. 536 ЦК, виключає застосування ст. 625 ЦК у тому випадку, коли ст. 536 ЦК застосовується за прямою вказівкою законодавця як спеціальна міра відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Така вказівка, зокрема, міститься у ч. 2 ст. 1214 (у разі безпідставно одержання чи збереження грошей) ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1).

На підставі викладеного, ст. ст. 536, 1048, 1212, 1214 ЦК України, керуючись ст.ст. 3-14, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 360-7 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування грошима, збереженими без достатньої правової підстави, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКП: невідомий) проценти за користування грошима, збереженими без достатньої правової підстави у розмірі 9046,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКП: невідомий) судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Васильченко