Справа № 209/6223/13-ц
Провадження № 2-с/209/79/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Вітязь Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинська заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2013 року за заявою Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплопостачання в розмірі 36910,40 грн., сплаченого заявником судового збору в розмірі 114,70 грн.

17 листопада 2015 року боржник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить скасувати судовий наказ від 05 грудня 2013 року у справі № 209/6223/13-ц провадження №2-н/209/1534/13 про стягнення з неї боргу за послуги з теплопостачання в розмірі 36910,40 грн. судового збору в розмірі 114,70 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що 05 грудня 2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за заявою Комунального підприємства «Дніпродзержинськтепломережа» видано судовий наказ № 209/6223/2013 про стягнення з ОСОБА_1 36910, 40 грн. боргу за послуги з теплопостачання та 114,70 грн. судового збору. Вважає, що вимоги стягувача щодо стягнення не неї заборгованості за послуги теплопостачання в тому обсязі, в якому ця заборгованість заявляється, є необґрунтованими та безпідставними. Вона є власником квартир № 1 та № 2 у будинку № 16 по проспекту 50 років СРСР м. Дніпродзержинська. До 2005 року квартири № 1 та № 2 рахувалися як одна квартира загальною площею 127,3 кв.м. В 2005 році квартири №1 та № 2 було розділено. Проте до кінця 2013 року послуга за теплопостачання обох вказаних квартир сплачувалися по одному спільному особовому рахунку за № 251401. Вже в грудні 2013 року квартири № 1 та № 2 отримали окремі особові рахунки і за грудень 2013 року вона отримувала рахунки - повідомлення вже стосовно окремих квартир. Дійсно, її загальна заборгованість за послуги теплопостачання складає 36910 грн. за обидві квартири, проте, з цієї заборгованості 13995 грн. з її пенсії здійснюються відрахування за виконавчим провадженням № 39332132 від 13 серпня 2013 року, згідно судового наказу № 2н/209/461/13. На момент звернення стягувача до суду діяв договір, укладений між нею та стягувачем про реструктуризацію заборгованості, який вона добросовісно виконує. Таким чином, стягувач безпідставно повторно намагається стягнути з неї заборгованість за теплопостачання, яка вже стягнута.

Сторони у справі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову; 3) змінити судовий наказ.

Вивчивши заяву про скасування судового наказу та матеріали справи, суд вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки між сторонами вбачається спір про право.

Керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скасувати судовий наказ 2-н/209/1534/13 від 05 грудня 2013 року, виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за заявою Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання з ОСОБА_1 у розмірі 36910,40 грн. та сплачений заявником судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Роз'яснити КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа», що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А.Байбара