Ірпінський міський суд Київської області
РІШЕННЯ

іменем України

21 квітня 2010 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.

при секретарі Балинській О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іртиського міського суду в м.Ірпінь справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Коцюбинської селищної ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тлумачення заповіту та визнання права власності на спадкове майно -

встановив:

Позивач в лютому 2010 р. звернулася до суду із даним позовом, який мотивувала тим, що відповідач є її дядьком, тобто братом її батька. Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_4 - тітка її батька та відповідача, яка своїм заповітом від 20.10.1995 р. все належне їй майно заповідала батьку та відповідачу в рівних частинах. Після її смерті відкрилася спадщина на приватизовану померлою квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємці за заповітом батько позивача і відповідач прийняли спадщину шляхом подачі заяв до Ірпінської держнотконтори. Однак батько позивача при житті не встиг оформити спадщину, бо ІНФОРМАЦІЯ_2 р. загинув. Посилалася, що вона як єдиний спадкоємець батька за законом прийняла спадщину і вже отримала свідоцтво про право на спадщину на частину майна. Вказувала, що вона має право на 1/2 частину квартири, яку успадкував її батько після смерті ОСОБА_4, але не може оформити спадщину в держнотконторі, бо з відповідачем існує спір з приводу квартири, останній заперечує її права і приховує оригінал свідоцтва про право власності померлої на квартиру. Крім того, маються розбіжності в написанні імені спадкодавиці в свідоцтві про смерть та інших документах, так у свідоцтві про право власності на квартиру та у заповіті ім»я спадкодавиці ОСОБА_4 вказано як «ОСОБА_4», а у свідоцтві про смерть як «ОСОБА_4». Просила встановити факт належності спадкодавиці свідоцтва про право власності на житло, здійснити тлумачення заповіту та визнати за нею право власності на спадщину у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, підтвердили викладені обставини, просили задоволити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали з тих підстав, що в даній справі відповідач повинен мати статус 3-ї особи, а не відповідача. Вказали, що після смерті брата ОСОБА_5 відповідач єдиний хто вирішує як приймати спадщину після смерті тітки - за законом чи за заповітом, а тому вважають звернення позивача до суду з позовом про тлумачення заповіту є порушенням майнових і особистих немайнових прав відповідача, про що подали письмові заперечення проти позову (а.с.22-23). Фактичні обставини справи визнали, а саме визнали, що померла ОСОБА_4 була власником квартири АДРЕСА_2, що вона склала заповіт на ім»я відповідача та його брата в рівних частинах, а також визнали, що батько позивача прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 Просили в позові відмовити.

Відповідач Коцюбинська селищна рада подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника, вказала, що позов визнає.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені слідуючі обставини : ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_4, яка все своє майно заповідала в рівних частинах своїм племінникам - батьку позивача ОСОБА_5 і відповідачу ОСОБА_2 (а.с.8,12). Після її смерті відкрилась спадщина на приватизовану квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлій на праві власності (а.с.13).

ОСОБА_5 і ОСОБА_2 як спадкоємці померлої тітки за заповітом прийняли спадщину шляхом подачі у встановлений строк заяв до держнотконтори про прийняття спадщини (а.с.42-43). Відповідно кожен з них має право на 1/2 частину вказаної квартири.

Також судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_5 при житті не встиг оформити спадщину, бо ІНФОРМАЦІЯ_2 р. загинув (а.с.9). Позивач як єдиний спадкоємець померлого батька за законом у встановлений законом строк прийняла спадщину і оформила права на її частину, отримавши свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_3 та грошові вклади (а.с.10,11,15,16).

Крім того, судом встановлено, що позивач не має змоги оформити свої права на спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, яку успадкував за заповітом її батько після смерті ОСОБА_4, поскільки у свідоцтві про право власності на житло та у заповіті ім»я спадкодавиці ОСОБА_4 вказано як «ОСОБА_4», а у свідоцтві про смерть як «ОСОБА_4» (а.с.8,12-13).

Вказані обставини стверджуються свідоцтвами про смерть, свідоцтвами про народження і про одруження, заповітом, свідоцтвом про право власності на житло, сідоцтвами про право на спадщину за законом, копією спадкової справи Ірпінської держнотконтори після смерті ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи.

Вирішуючи вимоги позивача про встановлення факту належності померлій ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на житло суд керується наступним.

Згідно ст.256 ЦПК України судам підвідомчі справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Позивач просить встановити факт належності ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1, виданого на ім»я спадкодавиці «ОСОБА_4», який має юридичне значення для оформлення позивачем спадщини.

Враховуючи, що факт належності померлій ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на житло, виданого на ім»я «ОСОБА_4», знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а також те, що позивач не має можливості вирішити це питання чи встановити даний факт в іншому порядку, то суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу в судовому порядку.

Вимоги позивача щодо тлумачення заповіту підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.213 цього Кодексу.

Згідно ст.213 ЦК України на вимогу однієї із сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Враховуючи, що в заповіті маються розбіжності у написанні імені заповідача, пов»язані із особливостями перекладу її імені, то суд вважає за необхідне надати тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_4 20.10.1995 р. та посвідченого секретарем Коцюбинської селищної ради Київської області, в частині того, що заповіт складено ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно суд задовольняє з таких міркувань.

Спірні правовідносини регулюються ЦК України.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Поскільки судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. має місце спадкоємство за законом, а також встановлено, що позивач як дочка померлого і спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину у встановленому законом порядку, то суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, яку померлий батько позивача успадкував в за заповітом після смерті тітки ОСОБА_4

Доводи відповідача, що позивач не має права на спадкування половини квартири після смерті свого батька ОСОБА_5, бо він та його брат ще при подачі заяв до держнотконтори вирішили яким чином вони будуть приймати спадщину, суд не приймає до уваги як надумані і безпідставні.

Безпідставні і доводи відповідача про те, що він не повинен мати статус відповідача в даній справі, поскільки судом встанволено, що після смерті ОСОБА_4 відповідач із своїм братом прийняли спадщину за заповітом, і відповідно мають право на квартиру в рівних частинах, а також встановлено, що відповідач заперечує права позивача на дану квартиру, що пояснив в судовому засіданні та при попередньому розгляді справи, а також подав письмові заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з обох відповідачів в рівних частинах понесені позивачем судові витрати (держмито та ІТЗ).

У стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. суд відмовляє, поскільки позивач не надала суду передбачених доказів понесення таких витрат, зокрема відсутні відомості про внесення даних коштів до книги обліку доходів та витрат адвоката, який надавав правову допомогу, із заначенням номеру та дати запису.

На підставі ст.ст. 213, 1217, 1256, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215,256, 259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_4, виданого 01.09.1993 р. органом приватизації Білицького деревообробного комбінату на ім"я ОСОБА_4.

Здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_4 20.10.1995 р. та посвідченого секретарем Коцюбинської селищної ради Київської області, в частині того, що заповіт складено ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Стягнути з ОСОБА_2, Коцюбинської селищної ради в рівних частинах на користь АксьоновоїНаталії Анатоліївни судові витрати в сумі 370 грн.

Рішення в повному обсязі буде виготовлене не пізніше 26.04.2010 р.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів та наступного подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано, а у випадку подання заяви - після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.І. Савченко