Номер провадження 2/754/6070/15
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Щедріковій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті, строком на 6 місяців, тобто з 14.10.2014 року по 14.04.2015 року під 11,60% річних. Оскільки, станом на дату подання позову, банк вклад не повернув, пояснюючи це тим, що відсутні кошти, позивач просить суд стягнути з відповідача, враховуючи курс НБУ станом на 28.09.2015 року, суму вкладу - 4242,00 доларів США, що становить 91203,00 грн, пеню в розмірі - 21380,00 доларів США, що складає 459670,00 грн, 3% річних - 58 доларів США, що становить 1247,00 грн та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн, а всього 562120,00 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

02.12.2015 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких останній зазначає, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року, а тому вимоги ОСОБА_1 про повернення банківського вкладу під час дії тимчасової адміністрації у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволенню не підлягають.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

14.10.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір №300937/63304/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 6 місяців в іноземній валюті, відповідно до якого позивач внесла грошові кошти в сумі 460,00 доларів США на строк з 14.10.2014 року по 14.10.2015 року (а.с.3-4).

Пунктом 1.2 договору, передбачено, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного договором, банк нараховує і виплачує Клієнту проценти за ставкою 11,60% річних (а.с.3).

Відповідно до п. 2.2.2 договору, мінімальна сума кожного поповнення складає 20,00 доларів США, максимальна, які клієнт має право здійснити протягом одного місяця - 4000,00 доларів США (а.с.3).

Факт внесення грошових коштів на депозитний рахунок підтверджується квитанціями - №13 від 14 жовтня 2014 року в сумі 230,00 доларів США, №14 від 14.10.2014 року на суму 230,00 доларів США, №5 від 15.10.2014 року - 230,00 доларів США, №10 від 06.11.2014 року - 2540,00 доларів США, №31 від 11.12.2014 року на суму - 250,00 доларів США, №1 від 06.11.2014 року - 210 доларів США, №19 від 08.01.2015 року на суму 57,00 доларів США, №5 від 31.12.2014 року - 420,00 доларів США, №14 від 17.03.2015 року - на суму 75,00 доларів США (а.с.6-10).

Судом встановлено, що позивачка 29.04.2015 року звернулася до відповідача з заявою про повернення вкладу та нарахованих відсотків (а.с.5). Однак, станом на день розгляду справи, кошти не отримала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 2 чт. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Разом з тим, частина 1 статті 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Судом встановлено, що Постановою Правління НБУ №612 від 17.09.2015 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.24).

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року №171 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року та призначено уповноважену особу Фонду - Чернявську О.С, якій делеговані всі повноваження тимчасового адміністратора (а.с.23).

Оскільки, в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» введена тимчасова адміністрація, а тому Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, всі інші закони України можуть застосовуватись до правовідносин з банком лише в тій частині, що не суперечить положенням спеціального закону.

Згідно п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути більшою 200000 гривень.

Главою 16 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та розділом 8 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з даним позовом після прийняття рішення про запровадження тимчасової адміністрації.

Крім того, позивачем не було надано доказів, які б підтверджували факт звернення останньої до відповідача з заявою про повернення депозитних коштів та отримання відповідної відмови після введення тимчасової адміністрації.

В запереченнях на позовну заяву представник позивача зазначає, що для повернення суми, що перевищує 200000,00 грн потрібно дочекатися закінчення дії тимчасової адміністрації. У випадку прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії, письмово звернутися до Ліквідатора протягом 30 днів з дня публікації оголошення про ліквідацію банку у газеті «Голос України» із заявою з наданням копій платіжних документів з відміткою банку, за якими було здійснено перерахування таких коштів. Задоволення таких вимог здійснюватиметься у 4ту чергу, відповідно до ст. 52 Закону, за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

В зв'язку із прийняттям рішення про введення в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" тимчасової адміністрації, вимоги позивача, який є вкладником банку, про стягнення суми банківських вкладів та процентів за ними не підлягають задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, при пред'явленні позову позивач був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст. 1058,1060,1074 ЦК України, ст. 2, 28, 36, 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: