Ухвала

іменем україни

13 липня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про визнання незаконним нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення,

встановив:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він проживає у АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, які надає відповідач. Він як реабілітована особа має право на 50% знижку з оплати вказаних послуг. Посилаючись на те, що відповідач не враховує передбачені законом пільги, позивач просив визнати незаконним нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2015 року, у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, дійшли правильного висновку про те, що відповідач правомірно здійснював нарахування позивачу плати за надані послуги, виходячи з норм споживання, встановлених виконавчим комітетом Миколаївської міської ради.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про визнання незаконним нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С. Ткачук