Провадження №2/485/785/15
18 грудня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді - Лисенко М.Є.,
при секретарі - Бондаренко С.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду №1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В заяві вказав, що шлюб з відповідачем зареєстрували 17 червня 2011 року, від шлюбу дітей не має. З травня 2012 року фактично припинили спільне проживання, кожен живе власним життям. Добровільно розірвати шлюб відповідач не бажає. Збереження шлюбу не можливе, що суперечить його інтересам та має істотне значення, оскільки бажає створити ному сім"ю. Позивач просить шлюб розірвати через фактичний розпад сімї.
У судове засідання позивач не з'явився, але надіслав письмову заяву, позовні вимоги підтримав, на примирення не погоджується та згодний на заочний розгляд справи в суді.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив.
Судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, з перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила свої прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 червня 2011 року у виконавчому комітеті Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №7. Від шлюбу дітей не мають. З травня 2012 року фактично припинили спільне проживання, кожен живе власним життям. Добровільно розірвати шлюб відповідач не бажає. Збереження шлюбу не можливе, що суперечить його інтересам та має істотне значення, оскільки бажає створити ному сім"ю.
Оскільки подальше спільне життя сторін та збереження сім'ї є неможливими, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок відшкодувати позивачу 487.20 гривень за розгляд справи в суді.
Керуючись ст. ст. 10,11,88,209, 212,214-215,218,224-226 ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 17 червня 2011 року у виконавчому комітеті Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №7- розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 шлюбне прізвище Хижняк.
На прохання позивача суд не стягує з відповідача на його користь понесені судові витрати за розгляд справи в судді.
Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом протягом 3-х днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
СУДДЯ