У х в а л а

Іменем України

"09" грудня 2015 р. Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» Міхно С.С. до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних особі на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» - Міхно С.С. з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнського банку розвитку» заборгованість за кредитним договором №1KCASHSTG.178553.001 від 01.10.2013 року в розмірі 46 324,27грн.

Також до суду подано заяву, в якій представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» просить, враховуючи те, що позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі та у стані тимчасової адміністрації, є неплатоспроможнім, не здійснює діяльності та не отримує прибутку, у зв'язку з тим, що на даний час очікує відповідне рішення НБУ та у банку відсутні права надавати банківські послуги, а тому не має змоги сплатити судовий збір, звільнити Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних особі на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» від сплати судових витрат за подання позовної заяви.

Розглянувши позовну заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 28-30 ЦПК України, позивачем у справі може бути фізична і юридична особи, які наділена правоздатністю та дієздатністю.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів. Це положення визначено й ч. 1 ст. 15 ЦК України.

Як убачається з позовної заяви, позивачем в ній визначений Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних особі на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» - Міхно С.С., з чого вбачається неконкретизованість у визначенні особи позивача, яким згідно закону може бути лише фізична або юридична особа, тобто або Банк, як юридична особа, або Міхно С.С., як фізична особа, яка відповідно наділена правом звернення до суду за захистом саме своїх прав.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не долучено документ, що підтверджує сплату судового збору за подання позовної заяви, що має майновий характер.

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Разом з тим, статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначений вичерпний перелік позивачів та позовів, за якими передбачено звільнення від сплати судового збору.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" № 2 від 12.06.2009р., відповідно до положення статті 82 ЦПК суд може за наявності певних підстав своєю ухвалою лише відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі і не має права зменшити або звільнити від сплати судового збору, оскільки таке право суду надано тільки щодо судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, які визначені частиною третьою статті 79 ЦПК.

З огляду на викладене, суд не вбачає визначених Законом підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви надати в письмовому вигляді позовну заяву із зазначенням позивачем особи, визначеної ч. 2 ст. 30 ЦПК України та долучити до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, визначеному п.п. 1п. 1 ч. 2 ст. 4 Законом України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» Міхно С.С. до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: