Справа № 522/2187/15-ц
Провадження № 2/522/4417/15
УХВАЛА

05 лютого 2015 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору позики від 01.06.2014 року та визнання права власностіна обєкт нерухомого майна: на ? квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка на даний час належить ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу від 21 червня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, реєстр. №7-2121.

Перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України суддя вважає, що зазначена позовна заява подана без дотримання вимог, передбачених ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до вимог ч.2, ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити серед іншого: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як вбачається із першого пункту прохальної частини позову, позивач просить визнати дійсним договір позики від 01.06.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Однак, зміст позовної заяви не містить правового обґрунтування підстав визнання дійсним зазначеного договору позики від 01.06.2014 року. При цьому, позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви копії спірного договору позики від 01.06.2014 року або інших доказів на підтвердження факту укладення такого договору, що ставить під сумнів щодо наявності предмета спору в цій частині позову.

У другому пункті прохальної частини позову, позивач просить визнати за нею право власності на обєкт нерухомого майна: на ? квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка на даний час належить ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу від 21 червня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, реєстр. №7-2121. Як вбачається зі змісту позовної заяви, спірні правовідносини виникли в результаті неповернення боргу. Сама позовна вимога фактично стосується визнання за позивачем права власності на нерухоме майно. Однак, зміст позовної заяви не містить правового обґрунтування визнання за позивачем права власності на спірне житлове приміщення, тобто позивачем не наведено норм матеріального права діючого цивільного законодавства України, якими передбачено захист її права власності саме в розрізі даного спору.

Крім того, позивачем не було надано підтверджень наявності у ОСОБА_2 права власності на ? квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається -у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Разом з тим, всупереч положень п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України , позивачем у позовній заяві не визначено ціну позову, яка має бути розрахована виходячи з дійсною вартості майна.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, в порушення п.2.ч.2 ст. 119 ЦПК України, позивач не зазначила в позовній заяві свій номер телефону та номер телефону відповідача.

Суддя розяснює, що у випадку, якщо позивач виконає вимоги, передбачені ст. 119 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали, його позовна заява буде вважатися поданою у день первісного звернення до суду.

У випадку, якщо вищевказані вимоги не будуть виконані у встановлений судом строк, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 120 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності, залишити без руху, надати строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.С. Єршова