АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Соколової В.В., Білич І.М.

при секретарях Хоменко О.С., П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві Шевчука О.В., -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві, в якій просив визнати, що акт опису й арешту майна від 29.01.14р. державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Шевчука О.В. складено з порушенням, визнати неправомірними та незаконними дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві щодо складання акта опису й арешту на майно від 29.01.14р., визнати незаконним та скасувати акт опису й арешту майна 29.01.14р., визнати дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві по передачі арештованого майна незаконними, зобов'язати посадових осіб ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві проводити виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Скаргу обґрунтовував тим, що державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Шевчуком О.В. в ході проведення виконавчих дій було складено акт опису й арешту майна, відповідно до якого описано і накладено арешт на майно боржника, а саме: АДРЕСА_1, загальною площею 55,50 кв.м., житловою площею 35,00 кв.м. Проте, на думку скаржника, зазначений акт складений зі значними порушеннями, що й стало підставою для звернення до суду зі скаргою.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано акт опису й арешту майна від 29.01.2014р., складений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Шевчуком О.В., яким описано й накладено арешт на майно ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №2п-450/06 від 04.06.2010 р. В решті вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись його незаконність та порушення норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені скарги.

Справа № 2-450/06
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11138/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог, посилалася на те, що, на її думку суд безпідставно задовольнив частково вимоги скарги, оскільки оскаржуваний акт не може бути оскаржений у відповідності до ст. 383 ЦПК України, оскільки є службовим документом та не є рішенням державного виконавця.

Крім того, апелянт зазначає, що скарга була подана з порушенням строків, передбачених цивільним процесуальним законодавством, а клопотання про поновлення строку не заявляв і з заявою щодо цього не звертався.

У судовому засіданні представник апелянта - ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до положень ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, вказану скаргу ОСОБА_2 було залишено без руху, в тому числі, у зв'язку із тим, що скаржник не надав доказів на підтвердження того, що йому стало відомо про оскаржуваний акт опису й арешту майна тільки 03.12.2014р., що позбавляє можливості суд перевірити дотримання процесуальних строків звернення до суду із відповідною скаргою. (а.с.21-22)

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що скаржник так і не надав суду належних доказів вказаної обставини, а отже пропустив строки на оскарження вказаного акту та не заявляв клопотання про його поновлення.

Таким чином, розглянувши скаргу по суті, суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання, а саме не встановив поважності причин пропуску строку на оскарження, передбачених ст. 385 ЦПК України, та можливість, з цих підстав, розглядати скаргу по суті.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, 307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року - скасувати та передати питання на новий розгляд до Подільського районного суду м. Києва.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді