Справа № 536/640/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення справи до розгляду

7 травня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Кузнецова А.В.

при секретарі Гусач С.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Кременчуці справу за позовом

Прокурора Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 районної

державної адміністрації Полтавської області, ОСОБА_2, третя особа

Камянопотоківська сільська рада Кременчуцького району про визнання недійсним та

скасування розпоряджень, договорів оренди земельних ділянок та повернення земельних

ділянок у власність держави,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Прокурор Кременчуцького району звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 райдержадміністрації, ОСОБА_2, третя особа Камянопотоківська сільрада про визнання недійсним та скасування розпоряджень №240 від 12.04.2012 року та №994 від 28.12.2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства» та «Про затвердження проекту землеустрою», договорів оренди цих земельних ділянок та повернення земельних їх у власність держави.

Під час попереднего судового засідання від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження в справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним та скасування розпоряджень ОСОБА_1 райдержадміністрації, мотивоване тим, що їх розгляд повинен проводитися за правилами адміністративного судочинства.

Представник позивача заперечує проти задоволення клопотання, представник відповідача ОСОБА_1 райдержадміністрації не зявися на розгляд справи, повідомлений належним чином, представник третьої особи поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу суд враховує наступне.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційних інстанцій одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх судів України.

Постановою Верховного Суду України №21-308а/14 від 09.12.2014 року передбачено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 ЗК установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 ЗК Рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Тобто у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами КАС.

Таким чином, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

На підставі наведеного, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України викладеного в постанові №21-308а/14 від 09.12.2014 року, суд вважає, що клопотання відповідача ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

У ході підготовки справи до судового розгляду проведені наступні дії:

1. Уточнені позовні вимоги позивача

2. Вирішено питання про склад осіб, які беруть участь у справі;

3. Визначені факти, які необхідно встановити для вирішення спору: які визнаються

стороною і які підлягають доказуванню;

4. Зясовано, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи і

заперечення щодо невизнаних обставин і вони подані у встановлений судом строк.

Таким чином суд вважає, що справа підготовлена для розгляду в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 130, 156 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження в справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним та скасування розпоряджень ОСОБА_1 райдержадміністрації відмовити.

Цивільну справу за позовом Прокурора Кременчуцького району Полтавської

області до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Полтавської області,

ОСОБА_2, третя особа Камянопотоківська сільська рада

Кременчуцького району про визнання недійсним та скасування розпоряджень, договорів

оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок у власність держави,

призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 27 травня 2015 року

на 10-00 годин в залі судового засідання у приміщенні суду.

Про час і місце судового засідання повідомити сторони у справі.

Суддя А. В. Кузнецов