УХВАЛА

"16" грудня 2015 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Драч Ю.І., розглянувши заяву ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогами про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за заборгованості за спожитий природний газ в сумі 1247,07 грн., які надавалися за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу, щодо якої відсутні підстави для її повернення чи відмови у видачі судового наказу, вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника; у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На запит суду, 03.12.2015 року відділом адресно-довідкової роботи УДМС України в Житомирській області, надано відповідь про те, що один з боржників ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак інший боржник ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Норма ст. 97 ЦПК України передбачає, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Отже, отримана судом інформація унеможливлює розгляд заяви, оскільки один із боржників по відомостях адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України не значиться, а другий зареєстрований за іншою адресою, договір щодо надання послуг відсутній, з чого вбачається наявність спору про право, що є підставою для відмови і прийнятті заяви згідно ч.3 ст. 100 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, то суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Оскільки, заявник просить стягнути заборгованість з боржників у солідарному порядку, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, а тому слід відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 97, 100, 109 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира, шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя Ю. І. Драч