Справа № 1527/2-3984/11
"27" жовтня 2015 р. м. Одеса
Суворовський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого - судді Виноградової Н.В.,
при секретарі Сапронецькій К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В забезпечення виконання кредитних зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1.
Крім того, 08 травня 2008 року в забезпечення виконання кредитних зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 202980.
Оскільки відповідачі не виконують взяті на себе договірні зобовязання, ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із вказаним позовом.
Ухвалою Суворовського районного суду міста ОСОБА_1 від 24 жовтня 2013 року до участі у справі в якості правонаступника позивача було залучено ТОВ «Кей-Колект».
ТОВ «Кей-Колект» 23 червня 2015 року надало до суду клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якого просить стягнути з відповідачів загальну суму заборгованості за спірним кредитним договором в розмірі 185 897,25 доларів США з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
У свою чергу відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання договору факторингу недійсним, який ухвалою суду від 24 вересня 2015 року був залишений без розгляду.
Сторони у судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.
Від представника позивача за довіреністю ОСОБА_5 надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідачів.
Відповідачі жодних заяв чи клопотань не надали, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Від представника відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то суд з письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Аналогічне право позивача передбачено у п.5.5 кредитного договору.
Так, відповідно до п.5.5. кредитного договору у випадку не сплати позичальником чергового ануїтетного платежу в установлений цим договором день сплати ануїтетного платежу більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов Договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 12 цього договору.
Згідно з розділом 12 кредитного договору у випадку настання обставин, визначених п. 5.5. цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, термін повернення кредиту вважається таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) - на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.
Всупереч умов кредитного договору відповідач ОСОБА_2 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобовязання, в звязку з чим утворилася прострочена заборгованість.
Тому ПАТ «УкрСиббанк» 14 жовтня 2010 року надіслало на адресу відповідача ОСОБА_2 письмове повідомлення із вимогою дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та комісій у повному обсязі.
27 жовтня 2009 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».
Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову ТОВ «Кей Колект» в частині позовних вимог до ОСОБА_2
Стосовно позовних вимог в частині щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову з наступних підстав.
Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, законодавством передбачено можливість солідарної відповідальності позичальника та поручителя.
Звертаючись із вказаним позовом ТОВ «Кей Колект» в обґрунтування позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором посилається на:
- Договір поруки № 202980 від 08 травня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3;
- Договір іпотеки від 08 травня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4;
- Договір факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей Колект»;
- Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей Колект».
Проте матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження відступлення ПАТ «УкрСиббанк» на користь ТОВ «Кей Колект» прав вимоги до ОСОБА_3 за Договором поруки № 202980 від 08 травня 2008 року та до ОСОБА_4 за Договором іпотеки від 08 травня 2008 року.
Суд своїми ухвалами неодноразово витребував у позивача належні докази на підтвердження наявності у ТОВ «Кей Колект» прав вимоги до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
На виконання зазначених ухвал позивач надавав виключно копії Виписок з Додатку №1 до Договору факторингу № 1 та з Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року. При цьому кожного разу зовнішній вигляд та зміст документу змінювалися. Зазначені Виписки сформовані з невідомого носія.
Також, на виконання ухвали суду від 31 березня 2015 року, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції надала відповідь (т. 2, а.с. 222-223), згідно якої іпотекодаржателем належної ОСОБА_4 квартири № 81, що розташована в місті Одеса по вулиці Заболотного Академіка у будинку № 71 станом на 19 травня 2015 року є АКБ «УкрСиббанк».
Наведені обставини позбавляють суд можливості однозначно встановити чи дійсно до позивача перейшло право вимоги за забезпечувальними договорами, а відтак суд приходить до висновку про недоведеність позову ТОВ «Кей Колект» в частині позовних вимог до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Крім того, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно п. 23 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року: «при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України «Про заставу», статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553559 ЦК) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобовязання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У звязку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена.
Відповідно ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета іпотеки.
Таким чином, обраний ТОВ «Кей Колект» спосіб захисту у вигляді вимог щодо солідарного стягнення заборгованості, зокрема, з відповідача ОСОБА_4 є неналежним.
Відтак, позовні вимоги до ОСОБА_4 не підлягають задоволенню через їх недоведеність та не відповідність обраного способу захисту прав.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кей Колект» до ОСОБА_2 є доведеними та підлягають задоволенню, а в задоволені позовних вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відмовити.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч. 2 та ч. 3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 209, 212-215, 218, 222, 224-226ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В решті вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя