Справа № 683/805/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 предявила позов до Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 11 грудня 2007 року померла її мати ОСОБА_2, якій належали житловий будинок по вул.Горького, 2 в с.Григорівка Старокостянтинівського району на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради 22 березня 1991 року, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.786 га, кадастровий номер :03:021:0001, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №008601, виданого 11 січня 2005 року Старокостянтинівською районною державною адміністрацією.

ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою власного будинку по вул.Горького, 2 в с.Григорівка Старокостянтинівського району. За цією ж адресою на час відкриття спадщини був зареєстрований внук померлої, а її син ОСОБА_3, який фактично там не проживав.

До відкриття спадщини ОСОБА_2 проживала у її будинку по вул.Колгоспній, 6 в с.Григорівка Старокостянтинівського району, оскільки була особою похилого віку, хворіла і потребувала стороннього догляду.

Після смерті матері вона прийняла спадщину.

18 червня 2014 року ОСОБА_3 помер.

29 січня 2015 року вона звернулась в державну нотаріальну контору щодо оформлення спадщини після смерті матері. Проте їй відмовлено в цьому у звязку з неприйняттям спадщини.

Крім того, втрачений оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку.

Враховуючи, що іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно неможливо, тому позивачка просить задовольнити її вимоги.

В якості співвідповідачів до участі у справі залучені ОСОБА_4, як законний представник малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також ОСОБА_7 як законний представник неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сторони в судове засідання не зявились, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримує, відповідачі позов визнали.

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належали житловий будинок по вул. Горького, 2 в с.Григорівка Старокостянтинівського району на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради 22 березня 1991 року, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.786 га, кадастровий номер :03:021:0001, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №008601, виданого 11 січня 2005 року Старокостянтинівською районною державною адміністрацією.

19 серпня 2004 року ОСОБА_2 склала заповіт на свого внука ОСОБА_3, яким заповіла йому все належне їй майно.

ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою власного будинку по вул.Горького, 2 в с.Григорівка Старокостянтинівського району. За цією ж адресою на час відкриття спадщини був зареєстрований внук померлої ОСОБА_3, який є сином позивачки.

ОСОБА_3 хоча був зареєстрований за вказаною адресою, однак після укладення шлюбу 18 червня 2003 року фактично проживав з першою дружиною ОСОБА_7 та дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, по місцю проживання дружини по вул.Ленінська, 59 в с.Воронківці Старокостянтинівського району до припинення шлюбних відносин у 2009 році. Рішенням Старкостянтинівського райсуду від 7 квітня 2010 року шлюб між ними розірвано.

11 грудня 2007 року ОСОБА_2 померла. До смерті вона проживала разом з позивачкою по вул..Колгоспній, 6 в с.Григорівка Старокостянтинівського району, оскільки була особою похилого віку, хворіла і потребувала стороннього догляду.

Після смерті матері позивачка прийняла спадщину, оскільки проживала разом з нею на час відкриття спадщини.

ОСОБА_3 після укладення шлюбу із ОСОБА_4 2 травня 2010 року був зареєстрований і проживав ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з дружиною та дітьми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

18 червня 2014 року помер син позивачки - ОСОБА_3

29 січня 2015 року позивачка звернулась в державну нотаріальну контору щодо оформлення спадщини після смерті матері. Проте їй відмовлено в цьому у звязку з неприйняттям спадщини.

Факт прийняття спадщини позивачкою після смерті матері підтверджується довідкою Григорівської сільської ради №504 від 10 травня 2011 року, зі змісту якої убачається, що ОСОБА_2 на день смерті проживала разом з дочкою ОСОБА_1 по вул.. Колгоспній, 6 в с.Григорівка Старокостянтинівського району, яка доглядала її і похоронила.

Про те, що ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_2 постійно проживав за місцем реєстрації першої дружини по вул. вул.Ленінська, 59 в с.Воронківці Старокостянтинівського району підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, даними паспорта ОСОБА_7 про її реєстрацію та рішенням Старокостянтинівського районного суду від 7 квітня 2010 року про розірвання шлюбу.

Крім того, як убачається із заяви ОСОБА_3, що посвідчена секретарем виконкому Григорівської сільської ради 15 грудня 2010 року і яку він подав до нотаріальної контори, йому відомий зміст заповіту, однак після смерті ОСОБА_2 він спадщину не прийняв, звертатись в суд за продовженням строку для прийняття спадщини не бажає і не заперечує проти оформлення спадщини його матірю ОСОБА_1

Належність ОСОБА_2 нерухомого майна, зокрема житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по вул. вул. Горького, 2 в с.Григорівка Старокостянтинівського району, підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради 22 березня 1991 року, а земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.786 га, кадастровий номер :03:021:0001, - державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №008601, виданого 11 січня 2005 року Старокостянтинівською районною державною адміністрацією.

Відповідно до вимог ст.1216, 1217, 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні доведено, що ОСОБА_2 на час смерті проживала із своєю дочкою ОСОБА_1 по вул.. Колгоспній, 6 в с.Григорівка Старокостянтинівського району, тому вимоги позивачки про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини слід задовольнити.

Враховуючи, що позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2, якій належали житловий будинок по вул.Горького, 2 в с.Григорівка Старокостянтинівського району на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради 22 березня 1991 року, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.786 га, кадастровий номер :03:021:0001, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №008601, виданого 11 січня 2005 року Старокостянтинівською районною державною адміністрацією, тому суд вважає, що позов в частині визнання права власності на спадкове майно також підлягає задоволенню.

На підставі ст.1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.10-11, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 11 грудня 2007 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по вул. Горького, 2 в с.Григорівка Старокостянтинівського району, та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.786 га, кадастровий номер :03:021:0001, що знаходиться на території Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району, у межах згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №008601, виданого 11 січня 2005 року Старокостянтинівською районною державною адміністрацією.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 10 днів з дня проголошення через Старокостянтинівський районний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя