Справа № 317/2472/15-ц
№/п 2/317/1393/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» грудня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Яркіної С.В.,

при секретарі Пономарчук О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя цивільну справу за обєднаними в одне провадження позовними заявами ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, та витребування майна з чужого незаконного володіння та ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа: Запорізький районний відділ управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про усунення перешкод в користування, володінні і розпоряджанні житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, та витребування майна з чужого незаконного володіння, зазначивши, що їй на підставі особистої приватної власності належало 29/50 часток домоволодіння, розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район смт. Балабине, вул. Пролетарська, 26. Зазначена нерухомість складається з окремого будинку літера А (який складається з трьох кімнат, кухні, санвузлу) та господарчих споруд, враховуючи неоформлений капітальний гараж.

У 2014 р. у позивачки виникли труднощі з оплатою кредитів, у зв'язку з чим вона хотіла продати будинок, щоб сплатити борги та кредити, щоб уникнути звернення стягнення на нерухомість.

Про те, що позивачка продає будинок довідалася її двоюрідна сестра ОСОБА_4 після чого її чоловік ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_3 сплатити її борги, якщо вона в забезпечення повернення боргу складе заповіт на ОСОБА_4 Приблизно у вересні 2014 р. позивачка склала заповіт на ОСОБА_4, частину її боргів відповідачі сплатили, ще до складання заповіту, іншу частину після складання заповіту.

В жовтні 2014 р. ОСОБА_5 став наполегливо вмовляти позивачку оформити договір купівлі-продажу її будинку, тому що заповіт можна скасувати, а він боявся, що позивачка не виконає їх домовленість.

Позивачка зазначає, що відповідачі вмовили її оформити договір купівлі-продажу, а взамін обіцяли оплачувати її лікування і зробити ремонт у будинку.

Позивачка знаходилась в скрутному матеріальному становищі, оскільки окрім пенсії ніяких інших доходів не мала, а стан здоров'я вимагав та вимагає постійних витрат на ліки та операцію, тому як вона є інвалідом ІІ групи. Позивачка зазначає, що саме в наслідок збігу таких тяжких обставин відповідачі переконали її поїхати до нотаріуса та підписати договір купівлі-продажу при цьому не сплативши за будинок коштів, оскільки вважали, що сплатили її борги в обмін на будинок.

Крім того, в договорі зазначено, що ОСОБА_4 сплатила позивачці за будинок 130 000,00 грн., однак позивачка зазначає, що гроші їй сплачені не були, що є порушенням умов договору.

Крім того, ОСОБА_5 змусив позивачку віддати її автомобіль в рахунок оплати боргу, який сплатив за неї, однак договору про відчуження автомобіля позивачка не укладала. На теперішній час ОСОБА_5 користується цим автомобілем без належної правової підстави.

Позивачка зазначає, що ОСОБА_5 в рахунок оплати боргу, вивіз з подвір'я її будинку металобрухт, від продажу якого отримав не менше 20 000,00 грн.

Крім того, позивачка зазначила, що ОСОБА_5 продав ячмінь, який отримав за її пай, від продажу якого отримав не менше 1 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 зазначає, що відповідачі отримали від неї рухомого майна, що найменше 51 500,00 грн., а сплатили за позивача боргів близько 60 000,00 грн. кредитів. У звязку з чим ОСОБА_4 за кілька тисяч отримала нерухомість, вартість якої складала станом на жовтень 2014 р. близько 400 000,00 грн.

Позивачка вважає, що договір купівлі-продажу 29/50 часток житлового будинку, укладений під впливом тяжкої для позивача обставини і на вкрай невигідних умовах.

Крім того, вважає, що ОСОБА_5 повинен повернути їй автомобіль, яким заволодів незаконно, якого вона як інвалід дуже потребує.

Позивачка вважає, що відповідачі змусили її укласти недійсну угоду, що позивачка розцінює, як цинічний обман з боку близької людини та позбавлення її права власності на нерухомість та інше майно, тому вважає, що ОСОБА_4 нанесла їй моральні страждання, які вона оцінює в розмірі 5 000,00 грн. Відповідач ОСОБА_5 також спричинив їй моральну шкоду оскільки позбавив її можливості розпоряджатися автомобілем, якого вона як інвалід дуже потребує, розмір спричиненої моральної шкоди з боку ОСОБА_5 позивачка оцінює у розмірі 3 000,00 грн.

У свою чергу позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа: Запорізький районний відділ управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про усунення перешкод в користування, володінні і розпоряджанні житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку, зазначивши, що їй на праві приватної власності належить 29/50 частин житлового будинку за адресою: Запорізька область, Запорізький район смт. Балабине, вул. Пролетарська, 26 на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2014 р.

В зазначеному житловому будинку на момент купівлі були зареєстровані продавець ОСОБА_3 та її матір ОСОБА_7, які фактично не проживають за зазначеною адресою.

Після продажу спірного будинку ОСОБА_3 виселилась із житлового будинку, забрала все своє майно, але ні вона ні її мати не знялися з реєстраційного обліку, що повинні були зробити після продажу будинку.

Реєстрація відповідачів в спірному будинку чинить перешкоди позивачці в здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю.

Після продажу будинку угоди з приводу проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 або їх реєстрації не укладалося.

Відповідачі у добровільному порядку не бажають знятися з реєстрації, у звязку з чим позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 наполягали на задоволенні свого позову, проти задоволення позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що їй на праві власності належало 29/50 частин житлового будинку за адресою: Запорізька область, Запорізький район смт. Балабине, вул. Пролетарська, 26. В літку 2014 р. у неї виникли труднощі з оплатою кредитів, у звязку з чим вона звернулась до родини ОСОБА_5 з проханням дати в борг 6 000 дол. США. Спочатку була домовленість про те, що родина ОСОБА_5 сплачує її борги, а вона робить заповіт на ім'я ОСОБА_4 на належну їй частину житлового будинку. В подальшому ОСОБА_5 запропонував їй укласти договір купівлі-продажу будинку в рахунок погашення її боргів, допомогою з лікуванням та проведення ремонту у будинку. На що позивачка погодилася.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 не заперечувала тих обставин, що ще до підписання договору купівлі-продажу, всі борги за кредитами, а саме близько 60 000,00 грн. Гармашами були сплачені, однак 130 000,00 грн. саме за договором купівлі-продажу вона не отримувала.

Окрім того, зазначила, що в рахунок погашення боргів ОСОБА_5 забрав у неї належний їй автомобіль.

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначила, що вона розуміла, що підписує договір купівлі-продажу, однак сподівалась, що родина ОСОБА_5 буде за нею доглядати і вона залишиться проживати у своєму будинку. Однак, після укладання договору купівлі-продажу родина ОСОБА_5 вселила туди свого сина, почали проводити ремонтні роботи та влітку 2015 р. вигнали її з будинку.

Позивачка вважає, що договір укладений на вкрай не вигідних для неї умовах під впливах тяжких обставин, тому як вона є інвалідом ІІ групи, на час укладання договору потребувала проведення хірургічної операції, тому просить визнати його недійсним.

У звязку з вищевикладеним, на цих же підставах не визнає обєднаний позов до неї та її матері ОСОБА_7 про зняття з реєстраційного обліку.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали свій позов, просили суд його задовольнити, заперечували проти задоволення позову ОСОБА_3 з наступних підстав.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що у липні 2014 р. до них звернулася ОСОБА_3, яка є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 та прохала допомогти їй у продажі частки будинку та автомобілю, у зв'язку з тим, що вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Покупців на її майно не було, тому вона запропонувала їм купити у неї автомобіль та частку будинку.

Позивачка з відповідачами домовилися про купівлю її автомобіля за 1 150,00 дол. США або 15 000,00 грн.; та частку її будинку за 10 000,00 дол. США або 130 000,00 грн.; а ОСОБА_3 в свою чергу виселяється з будинку після оформлення на себе права власності на частку двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1; окрім того, відповідачі повинні сплатити всі витрати ОСОБА_3 по підготовці документів на продаж частки будинку та всі кредити та борги ОСОБА_3

До отримання всіх необхідних документів для здійснення купівлі-продажу родина ОСОБА_4 сплатила всі її борги за кредитами, тому в забезпечення виконання умов зі своєї сторони ОСОБА_3 зробила заповіт на ім'я ОСОБА_4

Після отримання усіх необхідних документів, а саме: кадастрового номеру на земельну ділянку, оцінки житлового будинку, був укладений договір купівлі-продажу до підписання якого у нотаріуса, ОСОБА_3 було передано 130 000,00 грн.

Таким чином родиною ОСОБА_4 було передано ОСОБА_3 130 000,00 грн. за договором купівлі-продажу, 58 315,00 грн. сплачені борги ОСОБА_3, витрати по оформлені купівлі-продажу 12 290,00 грн., 5 390,00 витрати по оформленні квартири по вул. Червоногвардійській, що в загальній сумі складає 205 995,00 грн., що практично дорівнює ринковій вартості належній ОСОБА_3 частини будинку відповідно до оцінки експерта на день продажу, а саме 209 172,00 грн.

Окрім того, зазначили, що на час підписання договору купівлі-продажу всі борги ОСОБА_3 були сплачені, медичних документів, які б свідчили про необхідність термінового хірургічного втручання або іншого лікування суду не надано, тому вважають позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Зазначили, що на теперішній час в будинку зроблений ремонт на який витрачено більше 50 000,00 грн. та приведено до ладу прибудинкову територію.

Окрім того, ОСОБА_5 пояснив, що з ОСОБА_3 була домовленість про купівлю її автомобіля за 1 000,00 дол. США, що на той час було еквівалентно 15 000,00 грн., був укладений письмовий договір купівлі-продажу, гроші за автомобіль передані ОСОБА_3 в гривневому еквіваленті, однак до теперішнього часу автомобіль в органах ДАІ на своє ім'я не перереєстрував, тому як автомобілю більше 30 років і він не бажає витрачати зайві гроші на його переоформлення.

Третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи Запорізького РВ УДМС в Запорізькій області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти винесення рішення не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновків, що позовна заява ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а обєднаний повному.

За змістом частини першої статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки.

Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23.10.2014 р. ОСОБА_3 зобовязалася передати, а ОСОБА_4 зобовязалася прийняти 29/50 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область Запорізький район смт. Балабине, вул. Пролетарська, буд. 26 та за що сплатила грошову суму у розмірі 130 000,00 грн. до підписання цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що у неї дійсно були борги та що відповідачі сплатили, всі борги до підписання договору купівлі-продажу частки будинку.

Договір купівлі-продажу частки будинку, суд вважає дійсним, тому, що як зазначила ОСОБА_3 після укладання договору у частку будинку, яку вона продала одразу ж вселився син відповідачів ОСОБА_9, що свідчить про те, що умови зазначеного договору були виконані сторонами.

Позивач зазначає, що цей договір був укладений під впливом вкрай тяжких обставин, які обумовила наявністю великої суми боргів та тяжкої хвороби і необхідністю оперативного лікування. Однак, як встановлено в судовому засіданні всі борги були сплачені ще до підписання договору купівлі-продажу, а надані медичні документи свідчать про наявність хронічної хвороби у звязку з чим в 2006 р. їй встановлена ІІ група інвалідності безстроково. Наданий до суду консультативний висновок спеціаліста від 30.09.2014 р. не містить даних щодо термінового оперативного лікування, рекомендовано курс лікування в умова відділення судинної хірургії, а також медикаментозної терапії.

Відповідно до розяснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Як зазначила сама позивачка ОСОБА_3 та допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 будинок вона почала продавати ще з 2013 р. однак покупців не було, тому суд вважає, що позивачка не довела тієї обставини, що за відсутності тяжких умов правочин не було б вчинено взагалі.

Зазначені свідки в судовому засіданні підтвердили, що дійсно ОСОБА_3 протягом деякого часу намагалася продати свій будинок, мала борги за кредитними договорами та мала хронічні захворювання, які потребували постійного лікування, ці факти не оспорювалися і відповідачами по зазначеній справі. Будь-яких інших фактів, які б підтверджували або оспорювали обставини в обґрунтування заперечень проти позову свідками не зазначено.

Позивач в судовому засіданні не заперечувала проти сплати всіх її боргів відповідачкою по справі ОСОБА_4 за кредитними договорами, понесених відповідачем витрат на оформлення документів при укладенні договору купівлі-продажу, а також сплати послуг нотаріуса. Заперечувала тільки про отримання 130 000,00 грн. за договором купівлі-продажу при цьому ні якими доказами цей факт не довела. Натомість відповідно до п. 3 договору купівлі-продажу зазначено суму у розмірі 130 000,00 грн. продавець одержала від покупця готівкою повністю до підписання цього договору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що продаж спірного будинку відбувся за 205 995,00 грн., що відповідає висновку про вартість обєкту оцінки, відповідно до якого ринкова вартість обєкту оцінки: 29/50 частин житлового будинку, загальною площею 91,5 кв. м., що розташований за адресою: : Запорізька область Запорізький район смт. Балабине, вул. Пролетарська, буд. 26, «без урахування прав на землю», складає 209 172,00 грн. Замовником зазначеного висновку була ОСОБА_3, заперечень щодо вартості будинку на час укладання договору у неї не було.

У звязку з викладеним, суд вважає, що позивачем не доведено тих обставин на які він посилається в обґрунтування свого позову щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним на тих підставах, що він укладений під впливом тяжких обставин на вкрай невигідних для позивача умовах, з цих же підстав суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Окрім того, позивач просить витребувати у ОСОБА_5 автомобіль НОМЕР_1 посилаючись на ті обставини, що договору на відчуження цього автомобіля вона не укладала і на теперішній час ОСОБА_5 користується цим автомобілем без належної правової підстави. В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між сторонами укладено письмовий договір про купівлю-продажу автомобіля за 15 000,00 грн., однак ніяких доказів на підтвердження, що ОСОБА_3 дійсно отримала від ОСОБА_5 цю суму суду не надано.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно з п. 44 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком №1 до цих Правил, договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Бланки довідок-рахунків є бланками суворого обліку і виготовляються в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №283. Встановлений же п.п.2,7,8 вказаних Правил порядок набуття права власності на транспортний засіб передбачає обов'язкову реєстрацію власника придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.

Положеннями ст. 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за ОСОБА_3, що підтверджується інформацією ДАІ (а.с. 23). Заява від останньої про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався, тому власником зазначеного автомобіля на теперішній час є ОСОБА_3 і він підлягає поверненню власнику.

При цьому суд вважає, недоведеними вимоги щодо стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн. за користування цим автомобілем, тому як автомобіль вона передала йому добровільно, він здійснив його ремонт і до виникнення конфлікту ОСОБА_5 на її прохання возив її за її потребами.

Що стосується обєднаного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_13, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню у звязку з наступним.

Судом встановлено, що власником 29/50 частини будинку за адресою: Запорізька область Запорізький район смт. Балабине, вул. Пролетарська, буд. 26, є ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом з реєстру прав власності.

Відповідно до домової книги за зазначеною адресою зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_7, які на теперішній час там не проживають, ці факти не оспорювались у судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В звязку з тим, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не проживають в зазначеному будинку та не бажає добровільно знятися з реєстрації місця проживання, а реєстрація відповідачів в будинку, який належить ОСОБА_4М перешкоджає, їй користуватися своїм майном, ніяких домовленостей про реєстрацію відповідачів у спірному будинку при укладені договору купівлі-продажу не відбувалось, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У зв'язку з тим, що позов ОСОБА_3 задоволено частково, а її звільнено від сплати судового збору, тому що вона є інвалідом ІІ групи, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_5 автомобіль НОМЕР_1 та зобовязати ОСОБА_5 повернути автомобіль НОМЕР_1 ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Усунути перешкоди, які створюють ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в користуванні, володінні і розпоряджанні житловим будинком за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Пролетарська, 26, шляхом зняття ОСОБА_3 і ОСОБА_7 з реєстраційного обліку в житловому будинку за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Пролетарська, 26.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення рішення.

Суддя С.В. Яркіна