Номер провадження 2/631/837/15
Номер справи 631/2061/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року смт ОСОБА_1

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Ю.М. Покальчука

при секретарі О.В. Євсюковій,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання особи спадкоємцем четвертої черги за законом,

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулась з позовом ОСОБА_2 в якому просила визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, так як більше пяти років вони проживали з ним однією сімєю.

В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала до суду заяву, в якій просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без її участі.

Відповідач по справі, Старовірівська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, надала до суду заяву, в якій попросила справу розглядати без участі їх представника, зазначила про визнання позовних вимог в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову.

Суд, розглянув заяви позивача та відповідача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

22 серпня 2009 року в с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області померла ОСОБА_4 . На день смерті ОСОБА_4 мала право приватної власності на домоволодіння розташованого в с. Старовірівка по вул. Радянській 42, що підтверджено свідоцтвом про право власності на домоволодіння, виданого на підставі рішення Старовірвської сільської ради від 08 жовтня 2002 року за № 84.

По день смерті ОСОБА_4 проживала зі своїм сином ОСОБА_3, який після смерті матері на підставі п.3 ст. 1268 ЦК України являється таким, що прийняв спадщину після смерті матері, так як постійно проживав разом зі спадкодавцем.

З початку січня 2010 року позивач проживала однією сімєю з ОСОБА_3, разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільний побут.

Позивач та ОСОБА_3 мали намір офіційно зареєструвати шлюб , що підтверджено довідкою Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, з якої видно, що на 20 липня 2015 року була призначена державна реєстрація шлюбу.

Факт проживання однією сімєю підтверджено довідкою Старовірввської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 28.07.2015 року № 1271.

ОСОБА_3 помер 01 липня 2015 року в с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області . Позивач понесла всі витрати на його похованню.

Відповідно до наданих пояснень свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що дійсно позивач та ОСОБА_3 проживали однією сімєю більше як пять років, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_3І був учасником ліквідації на ЧАЕС, часто хворів , позивач доглядала за ним та допомагала йому.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом),судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів, одним із способів якого є встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що визнання позову відповідачем по справі є безумовним і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що позивач проживала з ОСОБА_3 з січня 2010 року однією сімєю, у звязку з чим суд вважає за доцільне визнати її спадкоємцем четвертою черги за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 01 липня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 15, 57-66, 174, 208 -209 ЦПК України, ст. ст. 1264 ЦК України,суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання особи спадкоємцем четвертої черги за законом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем четвертої черги за законом після померлого 01 липня 2015 року в с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області ОСОБА_3, так як більше пяти років вона проживала з ним однією сімєю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Суддя Покальчук Ю.М.