АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Попандопало Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» Волощука ІгоряГригоровича, поданою представником Смелянським Русланом Ігоровичем на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних в особі уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» про стягнення грошових коштів за банківським вкладом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за банківським вкладом.

У мотивування вимог посилався на те, що два його депозитних вклади на загальну суму 18 909 доларів США (№8766/11577/2014 від 11.08.2014 року на суму 10 761 доларів США та №8767/11577/2014 від 11.08.2014 на суму 8 148 доларів США) строком на один місяць він закрив у зв'язку з закінченням строку дії 11.09.2014 року до дати банкрутства ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК».

Його неодноразові звернення до відповідача від 13.09.2014 року, 08.10.2014 року та 22.04.2015 року залишилися безрезультатними.

Окрім того, він тяжко хворий і йому потрібні кошти для лікування та операції за кордоном.

З урахуванням наведеного просив суд стягнути з відповідача 18 909 доларів за вирахуванням 200 000 грн, отриманих ним від Фонду гарантування вкладів, 200 000 грн моральної шкоди, судові витрати, а також притягнути керівництво ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» до відповідальності за шахрайство.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію в ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» на користь ОСОБА_4 грошові кошти за двома Договорами банківського вкладу «Класичний» №8766/11577/2014 від 11.08.2014 року та №8767/11577/2014 від 11.08.2014 року строком до 11.09.2014 року у розмірі 205 030 грн 78 коп., що складає 9511,89 доларів США.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію в ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 2000 грн 00 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію в ПАТ «КБ «Експобанк» на користь держави судові витрати у розмірі 243 грн 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням, представник Фонду гарантування вкладів фізичних в особі уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» Волощука І.Г. - Смелянський Р.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував, що Постановою Правління Національного банку України №597 від 24.09.2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» віднесено до категорії неплатоспроможності.

Також суд проігнорував норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що підлягав застосуванню до спірних правовідносин.

Вказує, що судом не застосовано та порушено Положення №14 від 09.08.2015 року «Про затвердження Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами».

Оскільки відповідачем було виплачено позивачу 200 000 грн, то сума, на яку він мав право заявити до реєстру вимог кредиторів, становить 44 762,369 грн.

Однак позивач не скористався своїм правом, встановленим Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та не заявив свої кредиторські вимоги у тридцяти денний строк, як того вимагав Закон.

Також безпідставними є вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки Уповноваженою особою не було вчинено незаконних дій чи допущено бездіяльність, що потягло б за собою будь-які негативні наслідки для позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 11 серпня 2014 року між сторонами укладено Договір №8766/11577/2014 банківського вкладу «Класичний» (з виплатою процентів щомісяця та з поповненням), згідно якого вкладник вносить на рахунок вклад у розмірі 10 761 доларів США, строк вкладу складає 1 місяць, проценти по вкладу - 8,5 % річних, початок терміну дії вкладу - 11.08.2014 року, термін виплати банком вкладу - 11.09.2014 року (а.с. 3).

Також 11 серпня 2014 року між ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» та ОСОБА_4 було укладено Договір №8767/11577/2014 банківського вкладу «Класичний» (з виплатою процентів щомісяця та з поповненням), відповідно до якого вкладник вносить на рахунок вклад у розмірі 8 148 доларів США, строк вкладу складає 1 місяць, проценти по вкладу - 8,5 % річних, початок терміну дії вкладу - 11.08.2014 року, термін виплати банком вкладу - 11.09.2014 року (а.с. 4).

11.09.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявами про повернення зазначених вище вкладів (а.с. 5-6).

Згідно Постанови Правління Національного банку України №597 від 24 вересня 2014 року та Рішення №97 від 25.09.2014 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» було віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію.

Постановою Правління Національного банку України від 22.01.2015 року №41 відкликано банківську ліцензію ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» (а.с. 29).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015 року №15 розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК»» (а.с. 27).

Пунктами 4, 6, 16 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката; ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

За змістом ч. 6 ст. 36 Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Із роз'яснень, викладених у п. 25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» №8 від 20 травня 2013 року вбачається, що відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, який визначив повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У справі встановлено, що спір виник за зверненням ОСОБА_4 з приводу стягнення суми за вкладами з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 2, 4, 17 КАС України, зазначений спір, який виник із звернення до суб'єкта владних повноважень у сфері публічно-правових правовідносин, відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому його розгляд повинен був здійснюватися в порядку, передбаченому нормами КАС України.

Суд першої інстанції зазначені вище норми залишив поза увагою та вирішив спір по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки у справі виник спір у сфері публічно-правових правовідносин і справа не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, тому рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ч.1ст.205,ст.ст.207,303,304,307,ч.1ст.310,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних в особі уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» Волощука Ігоря Григоровича, подану представником Смелянським Русланом Ігоровичем задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року скасувати.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних в особі уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» про стягнення грошових коштів за банківським вкладом закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді