Справа № 683/833/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариства комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) предявило позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26 лютого 2008 року відповідачка, підписавши анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Банком, уклала кредитний договір, відповідно до умов якого отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак відповідачка не виконує взяті на себе зобовязання, зокрема у строки, обумовлені договором, не погашає кредит, внаслідок чого станом на 13 січня 2015 року утворилась заборгованість за кредитом в сумі 24690 грн. 05 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом 1782 грн.05 коп., по процентам за користування кредитом 8631 грн. 09 коп., за пенею та комісією 12625 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн. і штрафу (процентна складова) 1151 грн. 91 коп. Тому просить задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача та відповідачка в судове засідання не зявилися, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у випадку неявки відповідачки просить ухвали заочне рішення. Відповідачка просить застосувати строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 лютого 2008 року відповідачка, підписавши анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, уклала кредитний договір з ПАТ КБ ПриватБанк.

Відповідно до умов договору відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Через невиконання своїх зобовязань за вказаним договором у відповідачки перед ПАТ КБ ПриватБанк станом на 13 січня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 24690 грн. 05 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом 1782 грн.05 коп., по процентам за користування кредитом 8631 грн. 09 коп., за пенею та комісією 12625 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн. і штрафу (процентна складова) 1151 грн. 91 коп.

Згідно з п.2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та повернення.

Зі змісту п.9.12 розділу І Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Відповідно до п.3.1.1, 5.4 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитним договором визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Укладений між сторонами кредитний договір діяв потягом 12 місяців, тобто по 26 лютого 2009 року.

Відповідачка, сплативши 1 грудня 2009 року останній щомісячний платіж позивачу в сумі 150 грн., перестала виконувати свої зобовязання за договором.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права лише 1 квітня 2015 року.

Згідно із ст.256, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальна (ст..257 ЦК України), яка встановлена тривалістю у три роки, та спеціальна (ст..258 ЦК України), яка встановлена щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) тривалістю в один рік.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Отже, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобовязаннями з визначиним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1, 5 ст.261 ЦК України).

У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту.

Відповідно до умов укладеного кредитного договору між ПАТ КБ ПриватБанк і ОСОБА_1, кінцевий термін виконання кредитного зобовязання відповідає строку дії картки. Строк дії картки в договорі визначений в один рік. При цьому, продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, а отже, продовження дії картки не має значення для настання кінцевого строку повернення заборгованості.

Зі змісту ч.1, 3 ст.264 ЦК України убачається, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як встановлено судом, відповідачка перерахувала позивачу останній щомісячний платіж в сумі 150 грн. 1 грудня 2009 року, тобто після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (27 лютого 2009 року), з якого почався перебіг строку позовної давності.

Отже, сплатою останнього платежу був перерваний перебіг позовної давності і він розпочався з 1 грудня 2009 року.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 1 квітня 2015 року, то з початку перебігу позовної давності пройшло більше чотирьох років.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що ПАТ КБ ПриватБанк звернулося в суд за захистом свого порушеного права з пропуском позовної давності, про застосування якої зроблена заява відповідачки.

На підставі ст.253, 256, 261, 264, 267 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя