Справа № 426/4794/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

29 жовтня 2015 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

при секретарі Гапич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сватівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

Встановив:

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з дійсним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 06.11.2013 року помер її чоловік ОСОБА_3, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Мічуріна, 14. Зазначене домоволодіння належало ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 14.12.1964 року, відповідно якого ОСОБА_3 було подаровано ? частину вищевказаного домоволодіння його батьком ОСОБА_4, а іншу ? частину ОСОБА_3 фактично прийняв після смерті батька ОСОБА_4 шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, однак за життя оформити свої спадкові права не встиг. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач та донька померлого ОСОБА_2 За життя ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповів донці, але позивач, як непрацездатна вдова у віці 74 роки, має право на обовязкову частку незалежно від змісту заповіту, що складає половину частки, яка б належала кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. Таким чином, частка позивача складає ? спадкового майна. Свою частку майна позивач прийняла у встановленому законом порядку, оскільки на час смерті спадкодавця вони мешкали спільно. Однак, в теперішній час позивач позбавлена можливості оформити у нотаріальній конторі спадкові права на 1/8 частину спадкового майна, оскільки було загублено правовстановлюючі документи на частину обєкту нерухомості свідоцтво на право власності на домоволодіння від 21.01.1947 року на імя ОСОБА_4, а отримати дублікат в Луганському обласному нотаріальному архіві на даний час неможливо, оскільки архів знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території в м. Луганську, та навіть за наявності дублікату правовстановлюючого документу, позивач буде позбавлена можливості звернутися до державного реєстратора для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно за дублікатом правовстановлюючого документу, оскільки таке право є тільки у власника майна. За таких обставин нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Інша 1/8 частина спадкового майна буде оформлена позивачем в нотаріальній конторі, оскільки на іншу ? частину домоволодіння є правовстановлюючий документ (договір дарування від 14.12.1964 року), що не перешкоджає в оформленні спадкових прав на обовязкову частку. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого 06.11.2013 року ОСОБА_3 на 1/8 частину житлового будинку (літ.А), загальною внутрішньою площею 92,8 кв.м., в тому числі житловою площею 35,1 кв.м. з господарськими спорудами: літню кухню (літ. Г), сарай (літ. З), погріб (літ. ПГ), вбиральню (літ. Ж), зливну яму (літ. ПГ-1), огорожу 1,2, колодязь 3 (а.с. 27-29), які розташовані за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Мічуріна, 14, вартість 32323 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву розгляд справи за її відсутності, позов визнала у повному обсязі.

Відповідач Сватівська міська рада, в судове засідання уповноваженого представника не направили, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за відсутності представника Сватівської міської ради до суду не надійшло. Письмових заперечень або пояснень на позов не надали, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з копії свідоцтва на право власності на домоволодіння від 21.01.1947 року, домоволодіння, яке розташоване за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Мічуріна, 14 належало ОСОБА_4 (а.с. 12). Згідно договору дарування від 14.12.1964 року, ОСОБА_4, який був батьком ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 293744 (а.с. 11), подарував, а ОСОБА_3 прийняв у дар ? частину вищевказаного домоволодіння (а.с 12-13).

11 серпня 1987 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії ІІІ-ЕД № 27569, яке видане 11.08.1987 року відділом ЗАГС м. Сватове Ворошиловградської області (а.с. 10).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

У відповідності зі ст. 548 ЦК УРСР України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається із досліджених в судовому засідання письмових доказів, ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується даними домової книги (а.с. 25-26), згідно якої, на момент відкриття спадщини та у подальшому, ОСОБА_3 проживав у спадковому домоволодінні, володів та розпоряджався ним до дня своєї смерті.

06 листопада 2013 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЕД № 390726, яке видане 11.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського РУЮ у Луганській області (а.с.7).

На підставі ст. 1216 ЦК України, який діяв в момент виникнення правовідносин, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до даних свідоцтва про народження серії ІІІ-ЕД № 251437, яке видане 14.10.1982 року відділом ЗАГС м. Сватове, Ворошиловградської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_5 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний актовий запис № 215 (а.с. 31).

18 жовтня 2013 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори, та зареєстрований в реєстрі за № 2698, відповідно до якого заповів все майно своїй донці ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Як вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії 1-ЕД № 497953, яке видане 11.07.1981 року райвідділом ЗАГС м. Сватове, Ворошиловградської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Падалка) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, 11 липня 1981 року уклали шлюб (а.с. 33).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, який помер 06.11.2013 року, відсутня (а.с. 61).

Таким чином, непрацездатна вдова померлого ОСОБА_1 має право на обовязкову частку спадкового майна, незалежно від змісту заповіту, що складає половину частки, яка б належала кожному з спадкоємців у разі спадкування за законом, а саме на ? частку спадкового майна.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із досліджених в судовому засідання письмових доказів, ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Мічуріна, 14, що підтверджується даними домової книги (а.с. 23-24), та не заявила протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, про відмову від спадщини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.09.2015 року, Державним нотаріусом Другої Сватівської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на обовязкову частку у спадщині з тих підстав, що нотаріусу не у повному обсязі були надані правовстановлюючі документи на житловий будинок (а.с. 44-45).

З технічного паспорту на житловий будинок за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Мічуріна, 14, вбачається, що домоволодіння складається з житлового будинку (літ. А), загальною внутрішньою площею 92,8 кв.м., в тому числі житловою площею 35,1 кв.м., та господарських будівель: сараю (літ. Г), сараю (літ. З), погребу (літ. ПГ), вбиральні (літ. Ж), зливної ями ( літ. ПГ-1), огорожі 1,2, колодязю 3 (а.с. 27-29), вартістю, згідно висновку про оцінку майна від 27.07.2015 року, 258584 грн. (а.с. 17-21).

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Таким чином, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 548, 549, ЦК УПСР (1963 р.), ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1241, 1261, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15-16, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сватівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом (обовязкову частку у спадщині) право власності на 1/8 частину житлового будинку (літ. А), загальною внутрішньою площею 92,8 кв.м., в тому числі житловою площею 35,1 кв.м., з господарськими спорудами: сарай (літ. Г), сарай (літ. З), погріб (літ. ПГ), вбиральня (літ. Ж), зливна яма ( літ. ПГ-1), огорожа 1,2, колодязь 3, розташовані за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Мічуріна, 14, вартістю 32323 грн., після смерті ОСОБА_3, який помер 06 листопада 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суд Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення було складено та підписано 30.10.2015 року.

Суддя: А.С. Река