Провадження № 2/522/7023/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання договорів іпотеки припиненими, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, та просить визнати припиненим іпотечний договір №2494 від 07 червня 2007 року укладений між нею та ПАТ «УкрСиббанк», посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року; скасувати заборону відчуження №5094785 на нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, прим. 760, зареєстровану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року; скасувати іпотеку №5095010 на нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, прим. 760, зареєстровану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року; визнати припиненим іпотечний договір №2495 від 07 червня 2007 року укладений між нею та ПАТ «УкрСиббанк», посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року; скасувати заборону відчуження №5095126 на нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, прим. 760, зареєстровану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року; скасувати іпотеку №5095290 на нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, прим. 760, зареєстровану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 07 червня 2007 року між ОСОБА_2 та Банком був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким банк надав йому грошові кошти у розмірі 50 000, 00 дол. США на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13, 5 % річних, строком до 02 червня 2017 року, та договір про надання споживчого кредиту № 00, за яким банк надав йому грошові кошти у розмірі 100 000, 00 дол. США на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 5 % річних, строком до 07 червня 2028 року.

У забезпечення цих договорів між позивачкою та Банком були укладені відповідні договори поруки №119155 та №119164 від 07 червня 2007 року про солідарну відповідальність поручителя перед Банком за кредитними договорами, а також Іпотечні договори №2494 та №2495 від 07 червня 2007 року, за умовами яких ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, прим. 760, загальною пл. 46, 9 кв. м.

Також позивачка зазначила, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року було задоволено частково позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк», та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 07 червня 2007 року у розмірі 104 461, 00 дол. США та № 00 від 07 червня 2007 року у розмірі 37 694, 32 дол. США, а також задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1, та визнано договори поруки №119155 та №119164 від 07 червня 2007 року припиненими з 11 травня 2012 року у звязку з неповідомленням позивачки про збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами, у звязку з чим збільшилась відповідальність її, як майнового поручителя, за невиконання позичальником кредитних зобовязань.

Тому, позивачка вважає, що одностороння зміна Банком відсоткової ставки за кредитним договором є також підставою для визнання іпотечних договорів припиненими та скасування відповідних заборон на нерухоме майно.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» позов не визнав, просив суд у його задоволенні відмовити, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним.

Представник третьої особи ОСОБА_2 у судовому засіданні вважав позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки представників сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 червня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким банк надав йому грошові кошти у розмірі 50 000, 00 дол. США на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13, 5 % річних, строком до 02 червня 2017 року, та договір про надання споживчого кредиту № 00, за яким банк надав йому грошові кошти у розмірі 100 000, 00 дол. США на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 5 % річних, строком до 07 червня 2028 року (а. с. 15, 20).

У забезпечення цих договорів між ОСОБА_1С та Банком були укладені відповідні договори поруки №119155 та №119164 від 07 червня 2007 року про солідарну відповідальність поручителя перед Банком за кредитними договорами, а також Іпотечні договори №2494 та №2495 від 07 червня 2007 року (а. с. 25, 29), за умовами яких ОСОБА_1 передала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, прим. 760, загальною пл. 46, 9 кв. м., яке належить їй на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 07 червня 2007 року (а. с. 43).

Іпотечні договори були посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, у звязку з чим накладено заборону відчуження вищевказаного нежилого приміщення , до припинення іпотечних договорів.

Також судом встановлено, що п. 1.2 іпотечних договорів не передбачено забезпечення іпотекою виконання сплати збільшеного розміру процентів за основним зобовязанням. Тому будь-яка зміна розміру процентів за основним зобовязанням може бути здійснена після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою.

З довідок-розрахунків заборгованості за кредитними договорами від 07 червня 2007 року вбачається, що з грудня місяця 2012 року Банк нарахував відсотки за договором № 00 у розмірі 25 % річних (замість 12, 5 % встановлених у договорі), а за договором № 0 у розмірі 27 % річних (замість 13, 5 % встановлених у договорі) (а. с. 11-14), чим було збільшено обсяг основного зобовязання боржника. Однак, ОСОБА_1 своєї згоди на збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами не надавала.

Вищевказані обставини були також встановлені рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року, що набрало чинності, яким було задоволено частково позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк», та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 07 червня 2007 року у розмірі 104 461, 00 дол. США та № 00 від 07 червня 2007 року у розмірі 37 694, 32 дол. США, а також задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1, та визнано договори поруки №119155 та №119164 від 07 червня 2007 року припиненими з 11 травня 2012 року у звязку з неповідомленням позивачки про збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами, у звязку з чим збільшилась відповідальність її, як майнового поручителя, за невиконання позичальником кредитних зобовязань (а. с. 38).

В судовому засіданні представником ОСОБА_2 були надані копії квитанцій, які свідчать про те, що він продовжує погашати кредиторську заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк».

Пунктом 1.2 іпотечних договорів сторони визначили істотні умови кредитних договорів, виконання зобовязань за якими забезпечується: розмір основного зобовязання, процентні ставки за користування кредитними коштами та термін повернення кредитів.

Згідно п. 2.1.5 іпотечних договорів відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» сторони погодили, що протягом дії цього договору у випадку збільшення або зменшення розміру зобовязань та/або зміни термінів виконання зобовязань, якщо таке збільшення/зменшення та/або зміни вчинені відповідно до умов Кредитного договору, відповідні зміни будуть вноситись лише в Кредитний договір та не потребують внесення змін шляхом укладення додаткової угоди до цього Договору.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що жодних змін до кредитних договорів з приводу підвищення відсоткової ставки за користування кредитними коштами Банком внесено не було.

За ч. 2 ст. 19 Закону України «Про іпотеку» будь-яке збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У ч. 1 ст. 575 ЦК України зазначений такий вид застави як іпотека, якою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 11 Закону «Про заставу» заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

В свою чергу, відносини, що виникають у звязку з використанням такого засобу забезпечення зобовязань, як іпотека, врегульовані спеціальним законом Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 Закону «Про іпотеку», іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Отже, іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобовязання. Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами боржника.

Буквальне тлумачення зазначених положень дозволяє дійти до висновку, що у разі якщо заставодавцем (іпотекодавцем) виступає не боржник, а третя особа, то між третьою особою та заставодержателем мають існувати відносини поруки.

Крім того, застава (іпотека), що надається третьою особою з метою забезпечення основного зобовязання між боржником та кредиторам, так чи інакше спрямована на забезпечення відносин поруки між цією третьою особою та кредитором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК, право застави припиняється у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою.

Таким чином, у разі припинення зобовязання поруки, застава, що забезпечує виконання зобовязання поруки, є також припиненою.

Тому, суд дійшов висновку, що оскільки договори поруки між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» були припинені згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року, то відповідні іпотечні договори №2494 та №2495 від 07 червня 2007 року також можна вважати припиненими.

Відповідно, суд вважає обґрунтованими також вимоги ОСОБА_1 про скасування заборон відчуження №5094785 та №5095126 на нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, прим. 760, зареєстрованих приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року, та скасування іпотеки №5095010 та № 5095290.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись вимогами Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст. ст. 1, 18, 19 Закону України «Про іпотеку», ст. 11 Закону «Про заставу», ст. ст. 546, 575, 593 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 79, 88, 209-210, 213-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання договорів іпотеки припиненими, - задовольнити.

Визнати припиненим іпотечний договір №2494 від 07 червня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року.

Скасувати заборону відчуження №5094785 на нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, прим. 760, зареєстровану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року.

Скасувати іпотеку №5095010 на нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, прим. 760, зареєстровану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року.

Визнати припиненим іпотечний договір №2495 від 07 червня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року.

Скасувати заборону відчуження №5095126 на нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, прим. 760, зареєстровану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року.

Скасувати іпотеку №5095290 на нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, прим. 760, зареєстровану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 07 червня 2007 року.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.Б. Свячена