У Х В А Л А

1 липня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Лященко Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лященко Н.П.,

в с т а н о в и в:

17 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ГУЮ у м. Києві, третя особа - прокуратура м. Києва, про визнання інформації достовірною, визнання відсутності у спадковій справі фактичних даних про спадкоємця, визнання спадкових прав такими, що не потребують доказування, визнання звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у встановлені законом строки, визнання ухвали суду неправомірною.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 19 травня 2016 року заява ОСОБА_1 була залишена без руху і надано строк до 8 червня 2016 року для усунення недоліків, у зв'язку з тим, що нею, у порушення вимог статей 357, 358 ЦПК України, в заяві не було зазначено які саме норми матеріального права неоднаково застосовано судом (судами) касаційної інстанції чи невідповідають висновку викладеному у постанові Верховного Суду України. У порушення вимог пункту 2 частини першої статті 358 ЦПК України ОСОБА_1 не було додано копій судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, про перегляд яких нею подано заяву, а у порушення вимог пунктів 3-4 частини першої цієї ж статті - не було додано належних копій різних за змістом судових рішень суду (судів) касаційної інстанції чи копій постанов Верховного Суду України, якщо заява подавалася з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу.

2 червня 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1, однак недоліки заяви зазначені в ухвалі Верховного Суду України від 19 травня 2016 року усунуто так і не було.

Ухвалами судді Верховного Суду України від 9 червня 2016 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви до 20 червня 2016 року та усунуто описку в ухвалі судді Верховного Суду України від 19 травня 2016 року.

21 червня 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява

ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду України Лященко Н.П. Заявниця, мотивуючи відвід судді Верховного Суду України, посилається на те, що суддя порушила статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд, оскільки недоліки викладені в ухвалах судді Верховного Суду України Яреми А.Г. від 18 квітня та 4 травня 2016 року по справі № 6-908ц16 нею були усунуті.

Відповідно до статті 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 111 ЦПК України.

Зазначені у заяві доводи не ґрунтуються на підставах, зазначених у статтях 20 - 22 ЦПК України, а тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись статтею 24 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід судді Верховного Суду України Лященко Н.П.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Н.П. Лященко