АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Головачова Я.В., Шахової О.В.,

при секретарі: Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2014 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2014 задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» заборгованість за кредитним договором №457/140308 від 14.03.2008 у розмірі 8130934,57 грн. та судові витрати в розмірі 3654,00грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки обставинам справи, не навів мотивів, з яких суд вважав допустимими факти, якими обґрунтовувались позовні вимоги, внаслідок чого належним чином не визначився з характером спірних правовідносин, не з'ясував повно та всебічно дійсні обставини справи, не перевірив правомірності надання кредиту в іноземній валюті; відсутність будь-якого розрахунку заявлених позовних вимог; наявність забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, згідно укладеного Договору іпотеки № 457/140308 від 14.03.2008 та вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки за реєстровим № 522. А тому, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити .

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, що підтверджується особистою розпискою представника позивача та зворотнім поштовим повідомленням про вручення повістки відповідачу особисто (т.2 а.с.17-19). Тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи первісні позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 526,553,1054 ЦК України, встановив факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором та наявність заборгованості в сумі 8130934,57 грн.. Враховуючи, що відповідачем порушені вимоги як укладених договорів, так і діючого законодавства, внаслідок чого достроково стягнута заборгованість по кредиту, процентах за його користування та штрафних санкцій, і, відповідно судові витрати.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 14.03.2008 між ТОВ «БМ Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 547/140308. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 500000 (п'ятсот тисяч) доларів США, з цільовим призначенням - придбання нерухомості; зі сплатою процентів за користування в розмірі 12 % річних, в порядку та на умовах визначених договором, шляхом внесення щомісячних платежів в у розмірах визначених у графіку; строк повернення кредиту визначений сторонами 13.03.2023 (т.1 а.с.4-9).

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що позивачем були виконані зобов'язання перед відповідачем та надано кредит в обумовленій договором сумі, що підтверджується заявою на видачу готівки та випискою про рух коштів на рахунку відповідача та випискою по особовому рахунку відповідача (т.1 а.с.34,14-30,86-161). Натомість відповідач не виконує умов кредитного договору, зокрема, не погашає кредит та не сплачує відсотки шляхом внесення готівкою через касу Банку або безготівковим переказом на рахунки банку платежі відповідно до графіка погашення кредиту, що також вбачається з виписки про рух коштів на його рахунку та виписки по особовому рахунку відповідача(т.1 а.с.14-30,86-161).

Відповідно до підпункту 8.1 при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами відповідач зобов'язався платити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Також умовами договору визначено право позивача на дострокове стягнення заборгованості (п.6.1.3)

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, складеного та завіреного відповідно до вимог чинного законодавства, заборгованість відповідача станом на 16.10.2014 складає 627772,60 доларів США, , що в еквіваленті до національної валюти станом на 2014 рік за курсом НБУ складає 8130934 (вісім мільйонів сто тридцять тисяч дев'ятсот тридцять чотири) гривні 57 коп., з них:

§ сума заборгованості по кредиту - 371479,98 доларів США;

§ сума простроченої заборгованості по кредиту - 55677,16 доларів США;

§ прострочені проценти - 34977,85 доларів США;

§ проценти за період 01.07.2012-15.10.2014 - 137155,34 доларів США;

§ пеня - 28482,27 доларів США (т.1 а.с.169-174).

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності розрахунку є безпідставними, так як матеріали справи містять розрахунок заборгованості, підписаний уповноваженими особами. Висловлені в апеляційній скарзі сумніви щодо правильності цих розрахунків в ході розгляду справи не були підтверджені відповідними доказами, як того вимагають положення ст.ст. 10,60 ЦПК України.

Посилання відповідача на неправомірність застосування іноземної валюти не заслуговують на увагу в якості підстав для скасування рішення суду з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи з вимог ст. 533 ч. 3 ЦК України та ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» на момент укладення кредитного договору позивач мав право здійснювати операції з іноземною валютою, у тому числі операції з надання кредитів в іноземній валюті, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, в якому визначено вид економічної діяльності : 64.19 Інші види грошового посередництва (т.1 а.с.35).

А отже доводи апеляційної скарги щодо неправомірного застосування іноземної валюти при укладанні спірного договору, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на законі.

Посилання відповідача на наявність виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки без підтвердження його виконання та погашення за рахунок реалізації іпотечного майна суми заборгованості також не можуть бути прийняті до уваги апеляційного суду в якості підстав для скасування рішення, оскільки звернення позивача за захистом до нотаріуса не перешкоджає йому у зверненні за захистом до суду. А наявність іпотечного договору не позбавляє кредитора права на стягнення заборгованості, так як право на захист особа здійснює на свій розсуд (ч.1 ст. 20 ЦК України)

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідач умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Так як, відповідач в добровільному порядку не виконав взяті на себе зобов'язання, по сплаті платежів по погашенню кредиту, по відсоткам за користування кредитом, то суд першої інстанції обґрунтовано стягнув заборгованість по кредитному договору, що відповідає вимогам ст.ст. 526,530,533,610-612,1048-1050,1054 ЦК України.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: