У х в а л а

іменем україни

11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: орган опіки та піклування Косівської районної державної адміністрації та управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області, про виселення, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просило виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з житлового будинку по АДРЕСА_1, який є предметом іпотеки за договором від 06 квітня 2006 року, укладеним між ОСОБА_4 та банком, та на який звернуто стягнення за рішенням Косівського районного суду від 25 жовтня 2012 року.

17 лютого 2014 року рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області позов задоволено.

24 червня 2015 року рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції правильно встановив обставини справи про те, що звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок є підставою для виселення його мешканців у порядку, встановленому законом, і у зв'язку з цим банк направив ОСОБА_4 письмове повідомлення про добровільне виселення її та інших мешканців з будинку, однак доказів про отримання нею такого повідомлення не надав і такі в матеріалах справи відсутні, а відтак підстав для виселення відповідачів немає.

При цьому судом правильно застосовано ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР, оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Івано-Франківської області 24 червня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

Д.О. Остапчук

В.О.Савченко