Справа №488/1742/15-ц 09.07.2015 09.07.2015 09.07.2015
Провадження №22-ц/784/1689/15
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2015 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Шаманської Н,О.,

суддів: Данилової О.О., Лівінського І.В

при секретарі судового засідання Гордійчук С.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва

на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2015 року, за позовом

управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (далі УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва)

до

ОСОБА_4

про стягнення надмірно виплаченої пенсії,

,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 р. УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва звернулось до ОСОБА_4 про стягнення надмірно виплаченої пенсії, посилаючись на те, що при призначенні пенсії по втраті годувальника, відповідач своєчасно не повідомив управління про відрахування його з навчального закладу, що призвело до надмірно виплачених коштів за період з 1 по 30 червня 2014 р. в сумі 4116 грн. 68 коп.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив про стягнення надмірно виплаченої пенсії з відповідача.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2015 р. провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України

В апеляційній скарзі УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на підставі наступного.

Так, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір носить публічно-правовий характер та має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна на підставі наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положенням наведеної норми кореспондують положення ч. 4 ст. 21 КАС України, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 березня 2013 року № 21-15а13 та від 18 червня 2013 року № 21-204а13.

Отже, категорія справ щодо стягнення надмірно виплаченої пенсії під юрисдикцію адміністративних судів не підпадає.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Позивач посилався на те, що ОСОБА_4 завдав управлінню Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва майнову (матеріальну) шкоду у вигляді надмірно виплаченої пенсії.

У п. 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Проте, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не врахував, що категорія справ щодо стягнення надмірно виплаченої пенсії під юрисдикцію адміністративних судів не підпадає, а тому помилково закрив провадження у справі.

За такого, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2015 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: