Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2015 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд в складі:

головуючого Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, у якому просить стягнути з відповідача в його користь 17156 грн. 88 коп. матеріальної шкоди, 8000 грн. 00 коп. - моральної шкоди, а також судові витрати, посилаючись на мотиви викладені в позовні заяві.

Позивачка позов підтримала та просила його задовільнити, посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві.

Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього матеріальної шкоди, однак просив відмовити в стягненні моральної шкоди.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що є у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки судом встановлено наступне:

30 квітня 2015 року близько 19.40 год. на автодорозі сполученням Доманово-Ковель-Чернівці в межах населеного пункту Плебанівка Теребовлянського району на 359 км+200 м водій ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З приводу вказаної дорожньо-транспортної пригоди Теребовлянським РВ УМВС України у Тернопільській області було розпочато кримінальне провадження № 0000192 відомості яке внесено до ЄРДР від 01 травня 2015 року.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження винесеної слідчим СВ Теребовлянського РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_3 від 15 червня 2015 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000192 від 01 травня 2015 року закрито у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно висновку № 152/15 експертного авто товарознавчого дослідження від 25 липня 2015 року вартість матеріального збитку станом на момент ДТП з технічної точки зору, завданого власнику автомобіля DAEWOO Lanos 1.5 (KLAT) D4LМ500 5 МТ реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 17156 грн. 88 коп. Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_2 не сплатив ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 17156 грн. 88 коп. затрачені на ремонт автомобіля.

Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути матеріальної шкоди в розмірі 17156 грн. 88 коп. понесеної ним для ремонту автомобіля.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2, ОСОБА_1 зазнав моральної шкоди, оскільки йому заподіяно душевних страждань, суть яких полягає у тому, що він відчував страх та побоювання за своє життя, оскільки ситуація яку спричинив відповідач на автодорозі містила відкриту загрозу його життю та життю пасажирки ОСОБА_4, яка все таки отримала тілесні ушкодження у вигляду тупої травми живота. Також, йому було спричинено значний дискомфорт внаслідок порушення звичного ритму мого життя, оскільки після події ДТП він перебував у стресовому стані, зумовленому необхідністю відвідування державних органів з приводу події ДТП. Також у звязку із проведенням досудового слідства, змушений був брати участь у проведені різного роду слідчих дій, що також відволікало його від виконання трудових обовязків, порушувало звичний розпорядок робочого дня, а тому також негативно вплинуло на звичний спосіб життя.

У зв'язку з переліченими обставинами, у ОСОБА_2 було порушено його нормальний, до цього звичний спосіб життя, що в подальшому викликало у нього депресивний стан.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до пункту 2 та 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тому суд вважає, що із врахуванням душевних страждань, переживань та порушення звичного способу життя спричиненого протиправною поведінкою відповідача ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково стягнувши з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2000 грн. 00 коп. моральної шкоди, спричиненої протиправною поведінкою відповідача.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином слід задоволити частково, стягнувши з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 в розмірі 17156 грн. 88 коп. матеріальної шкоди, заподіяної вчиненням злочину та 2000 грн. 00 коп. моральної шкоди, заподіяної вчиненням злочину, а у решті позову відмовити, у звязку із безпідставністю заявлених позовних вимог.

Також слід стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого позивачем при звернення до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судових витрат, що підлягали до сплати при звернені до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 179 ЦПК України, ст.ст.11, 16, 22, 23, 280, 1166, 1167, 1195 ЦК України, Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 в розмірі 17156 грн. 88 коп. матеріальної шкоди, заподіяної вчиненням злочину.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2000 грн. 00 коп. моральної шкоди заподіяної вчиненням злочину.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити, у звязку з безпідставність заявлених позовних вимог.

Стягнути ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судових витрат, що підлягали до сплати при звернені до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.МАЛЯРЧУК