У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог - Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання недійсним заповіту, довіреності та визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в:

У вересні 2006 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог - Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання недійсним заповіту та довіреності від 13 квітня 2006 року, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що його батько - ОСОБА_6, заповів ОСОБА_3 належний йому на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вищезгаданий заповіт складено та посвідчено нотаріусом Берданської державної міської нотаріальної контори Тищук Н.Ю. Крім того, нотаріусом посвідчена довіреність на ім'я ОСОБА_5 на здійснення будь-яких дій щодо автомобіля ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1, належний на праві власності спадкодавцю. Позивач зазначав, що ОСОБА_6, страждав захворюваннями, які перешкодили йому усвідомлювати та керувати своїми діями під час складення документів, заповіт та довіреність не відповідають формі, визначеній чинним на момент посвідчення законодавством, та не виражають справжню волю спадкодавця. Посилаючись на зазначене, позивач просив визнати недійсним заповіт та довіреність, визнати за ним право на спадкування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер.

У березні 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_9, залучені судом у якості правонаступників ОСОБА_6, уточненили позовоні вимоги та просили визнати недійсним заповіт від 13 квітня 2006 року, визнати за ОСОБА_2 право на спадкування та право власності на вищевказаний будинок, визнати недійсною довіреність від 13 квітня 2006 року, видану на ім'я ОСОБА_5 на здійснення будь-яких дій щодо автомобіля ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 серпня 2009 року позов в частині вимог ОСОБА_9 на підставі її заяви залишено без розгляду.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу передати на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно встановили обставини справи та дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з того, що заповіт та довіреність за формою та змістом відповідають вимогам ст. ст. 203, 1247, 1248 ЦК України, та правові підстави для визнання їх недійсними відсутні. Крім того, суди правильно виходили із недоведеності того, що на момент складення спірного заповіту та довіреності спадкодавець страждав на захворювання, які могли впливати на його здатність усвідомлювати та керувати своїми діями.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи було допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог - Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання недійсним заповіту, довіреності та визнання права власності на житловий будинок, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова