Справа № 2-5888/10
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді Гуревського В.К.
за секретаря Кузнецовій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності та визнання таким, що втратив право користування жилою площею,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, просить суд зобовязати відповідача усунути їй перешкоди у користуванні власністю квартирою під № 15 в будинку під № 12 по вулиці Генерала Швигіна у м. Одесі шляхом знаття з реєстраційного обліку та визнати його таким, що втратив право користування жилою площею, посилаючись на таке. Позивач є власницею квартири під №15 в будинку під №12 по вулиці Генерала Швигіна в м. Одесі. В даній квартирі також зареєстрований в якості піднаймача ОСОБА_2 на підставі договору піднайму, але з 2007 року відповідач добровільно залишив спірну жилу площу, забрав всі свої речі, комунальні послуги не сплачує. Оскільки позивач сплачує всі видатки по квартирі та комунальним платежам, в яких він участі не бере, факт реєстрації відповідача в її квартирі створює позивачу перешкоди, тому позивач вимушена звернутися з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважних причини неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі пояснень позивача, представлених позивачем письмових доказів.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 03.01.1995 року, посвідченого державним нотаріусом 9-ої Одеської державної нотаріальної контори. Вказана квартира розміщена на першому поверсі двоповерхового будинку, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 63,9 кв. м., житловою площею 45,9 кв. м. Право власності за позивачем на зазначену квартиру зареєстровано 31 травня 1995 року в КП „ОМБТІ та РОН № 164 стр. 48 кн. 46 пр.
Згідно довідки (виписка із будинкової книги про склад сімї та прописці) від 27.05.2010 року, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований з 18.08.2000 року ОСОБА_2, який до 2007 року проживав в зазначеній квартирі на підставі договору піднайму від 01.06.2000 року за № 47. Оскільки за вказаною адресою зареєстрований відповідач, який не проживає з 2007 року, комунальні послуги не сплачує та таким чином створює позивачу перешкоди в здійсненні своїм правом власності відносно спірної частини квартири.
Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюється, за загальним правилом, виходячи із кількості зареєстрованих за адресою квартири осіб, факт реєстрації сторонніх осіб створює позивачу перешкоди в здійсненні її права власності відносно спірної квартири. Також реєстрація відповідача за адресою спірної квартири створює позивачу перешкоди в здійсненні розпорядження цією квартирою. Відповідач у вказаній квартирі не проживає, що підтверджує акт від 15.06.2010 року - письмові показання мешканців квартир спірного будинку.
Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Згідно ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка відсутня за місцем проживання більше 6 місяців, визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в судовому порядку. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця квартира не є його місцем проживання або місцем перебування, він має бути визнаний особою такою, що втратив право користування житловим приміщенням.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та зобовязати відповідача усунути позивачу перешкоди у користуванні її майном та визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 15 в будинку № 12 по вул. Генерала Швигіна в м. Одесі .
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном (від порушень, не повязаних з позбавленням володіння). Такими діями відповідачем порушені права та законні інтереси позивача у справі.
Керуючись ст. ст. 16, 391 ЦК України, ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214-215, 217, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1.
Зобовязати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю квартирою № 15 в будинку № 12 по вул. Генерала Швигіна в м. Одесі шляхом зняття його з реєстраційного обліку за адресою квартири.
Встановити порядок виконання рішення, згідно з яким, після набрання ним законної сили це рішення є підставою для Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в особі ВГІРФО для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ: В.К.Гуревський