АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2006 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № DNN0GK00000027, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 32 000,00 доларів США на термін до 02 листопада 2016 року, а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

Проте, в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за його користування, в результаті чого станом на 21 жовтня 2015 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 127 681,14 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 28 353,43 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 33993,27 доларів США, заборгованості по комісії - 4 864,00 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання - 60 470,44 доларів США.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач здійснив останній платіж на погашення кредиту 16 липня 2009 року.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, тому зазначену вище заяву суд розцінює, як кредитний договір.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. ст. 257, 259 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України, щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначеному в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором.

Пунктом же 31 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.20102 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що банк, пропустив строк позовної давності, на застосуванні якої наполягав відповідач, про що зазначено в його запереченнях на позовну заяву (а.с.50-54).

В апеляційні скарзі апелянт заперечує вказані обставини та вважає, що позов подано в межах строків позовної давності. Однак, відповідно до договору, кредитор повинен повернути кредит до 02.11.2016 р. Останні платіж здійснено 16 липня 2009 року, саме із зазначеної дати розпочався строк позовної давності, який сплинув 17 липня 2012 р. Позов пред'явлено 22.102014 р. Висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції, що висловлена Верховним Судом України у справі № 6-160цс-14

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: