АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/2986/14-ц 22-ц/774/2033/К/15
Справа № 171/2980/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22ц/774/2033/К/15 Чумак Т.А.
Категорія 47 (ІІІ ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

секретар: Горбачевська І.П.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський» на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський», виконавчого директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський» Лісового Олександра Михайловича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський» ( надалі - ТОВ «АТД «Дніпровський»), виконавчого директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський» Лісового Олександра Михайловича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником земельної ділянки, розташованої на території Апостолівської міської ради площею 12,2072 га, яку у 2004 році на підставі договору оренди передала ТОВ «АТД «Дніпровський».

У 2010 році термін дії договору оренди закінчився, проте відповідач не уклав нового договору оренди землі та не повернув їй земельну ділянку і продовжує використовувати земельну ділянку без будь-яких підстав, при цьому не сплачує їй кошти за користування земельною ділянкою. Крім того, відповідач не повідомив про існування перешкод для укладання нею іншого договору оренди.

Після уточнення позовних вимог у червні 2015 року позивач просила суд стягнути на її користь з відповідача 22174 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. - моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Агро-торговий дім «Дніпровський» на користь ОСОБА_2 збитки в сумі 7002,64 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «АТД «Дніпровський», посилаючись на невідповідність рішення суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн., та зміни рішення в частині стягнутих збитків, зменшивши їх на суму податку на доходи з фізичних осіб, яка складає -1050,37 грн.

Позивачем не доведено розміру моральної шкоди, не взято до ваги відсутність неправомірних дій зі сторони відповідача у спричиненні шкоди позивачу.

Стягуючи розмір орендної плати, судом не враховано п.4.1. Договору, згідно якого, до розміру орендної плати включена сума податку на доходи, яка перераховується орендарем до відповідного бюджету.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку представника відповідача в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачу ОСОБА_2на праві власності належить земельна ділянка площею 12,2072 га, яка розташована на території Апостолівської міської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП № 092199, виданого 09.12.2004 року головою Апостолівської РДА ( а.с.5).

На підставі укладеного з відповідачем ТОВ «АТД «Дніпровський» 10 вересня 2004 року договору оренди земельної ділянки № 125, позивач ОСОБА_2передала, а відповідач прийняв в оренду земельну ділянку строком на 5 років з дати набрання чинності даного договору. Вказаний договір зареєстровано у встановленому законом порядку 24 липня 2007 року. Факт передачі земельної ділянки відповідачу підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки. ( а.с. 12-14).

Відповідно до п. 1.6 вказаного договору відповідач зобов'язався повернути орендодавцю, тобто позивачу, земельну ділянку у належному стані після закінчення терміну дії договору.

Згідно умов договору оренди земельної ділянки від 25 січня 2014 року, укладеного ОСОБА_2 та ТОВ «АТД «Дніпровський», позивач передала відповідачу в оренду земельну ділянку строком на 6 років. Проте заманений договір не містить відомостей про його державну реєстрацію ( а.с.15-17).

Сторонами не заперечується, що у квітні 2015 року спірна земельна ділянка передана відповідачем орендатору ОСОБА_4, з яким вона уклала договір оренди землі. Факт повернення земельної ділянки підтверджується заявою позивача, поданою до суду (а.с.193-194). Вказана обставина визнана представником відповідача, тому не підлягає доказуванню у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач без належних правових підстав використовував земельну ділянку позивача, не сплачував орендну плату за її користування, тому стягнув 7002,64 грн. плату за землю та моральну шкоду, у зв'язку із протиправними діями відповідача.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у зв'язку із фактичним користуванням земельною ділянкою ТОВ «АТД «Дніпровський», що належить на праві власності позивачу, відповідач зобов'язаний сплатити орендну плату.

Однак, з урахуванням умов договору оренди земельної ділянки від 25 січня 2014 року, а саме п. 4.1 сторони узгодили плату за землю в сумі 7002,64 грн., що складає 3% від грошової оцінки земельної ділянки. Даним пунктом передбачено, що до розміру орендної плати включена сума, яка дорівнює розміру податку на доходи Орендодавця, який він повинен сплатити до бюджету згідно з чинним законодавством. Вказана сума прибуткового податку не сплачується Орендодавцеві, а перераховується Орендарем до відповідного бюджету, згідно з чинним законодавством ( а.с.15).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача в частині не врахування судом податку, який повинен бути сплачений відповідачем з плати за землю, заслуговує на увагу.

З довідки, виданої ТОВ «АТД «Дніпровський»від 11 травня 2015 року видно, що відповідач нарахував до виплати позивачу ОСОБА_2 плату за землю в розмірі -5952,24 грн., виходячи з умов договору з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб, який становить - 15% та в грошовому виразі складає - 1050,40 грн. ( а.с.178).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом не враховано обов'язок орендаря сплатити податок на додану вартість, тому стягнута сума орендної плати підлягає зміні та зменшенню на розмір податкового зобов'язання з 7002,64 грн. до 5952,24 грн., а рішення суду відповідно до п.п.1,3,4 ч.1 ст.ю309 ЦПК Україні - зміні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги в частині визначеного судом першої інстанції розміру моральної шкоди. Вважає його встановленим без повного урахування роз'яснень наданих у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції без повного урахування конкретних обставин по справі, термін порушених прав позивача зі сторони відповідача , з урахуванням істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, які істотно не змінилися, колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду, відповідно п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України та зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 2000 грн. до 1000 грн.

Керуючись ст.,ст.303, 309, 314-316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський» задовольнити частково.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2015 року в частині стягнутого розміру орендної плати змінити, зменшивши її з 7002,64 грн. до 5952,24 грн. та зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з 2000 грн. до 1000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Н.М. Грищенко

Судді: Л.А. Братіщева

В.І. Чорнобук