Провадження № 6/761/1018/2015
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Шеремета Олександра Вікторовича про надання дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Шеремет О.В. звернувся до суду з поданням, погодженим Начальником ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Хорішком О.О., про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, а саме квартири АДРЕСА_1.

Подання обґрунтовується тим, що на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві перебуває виконавчий лист Шевченківського районного суду м.Києва від 15.05.2015 року № 761/27600/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 126553,00 грн.

Постановою державного виконавця від 19.05.2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19.12.2014 р. № 761/27600/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 126553,00 грн. Відповідно до постанови державного виконавця від 02.10.2015 року накладено арешт на все майно, що належать боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 139308,3 грн. Однак, при неодноразовому виході державного виконавця за місцезнаходження майна боржника (АДРЕСА_1), з метою здійснення опису та арешту майна боржника, доступу державному виконавцю надано не було, у зв'язку із чим державний виконавець вимушений був звернутись до суду із вказаним поданням.

Державний виконавець був повідомлений про дату, час та місце розгляду його подання, однак в судове засідання не з'явився, тому суд вважає за можливе розглянути подання у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно п.п.4, 10 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Судом встановлено, що Шевченківським районним судом м.Києва 15.05.2015 року видано виконавчий лист 761/27600/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 126553,00 грн.

19.05.2015 року ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження ВП № 47582320 з примусового виконання рішення по вищезазначеному виконавчому листі.

Зі змісту ст. 17 Закону України «Про виконавчого провадження» вбачається, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема судові накази.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП № 47582320, постановою державного виконавця від 02.10.2015 року накладено арешт на все майно, що належать боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 139308,3 грн.

29.10.2015 року державним виконавцем на адресу боржника направлено виклик державного виконавця, яким зобов'язано останнього з'явитися до ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві на прийом до державного виконавця 06.11.2015 року, однак ОСОБА_2 на визначену дату не з'явився.

19.11.2015 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника ОСОБА_2: АДРЕСА_1, з метою проведення опису та арешту майна боржника, проте вхідні двері ніхто не відчинив.

26.11.2014 року державним виконавцем було здійснено повторний вихід за адресою: АДРЕСА_1, однак двері були зачиненими, внаслідок чого потрапити до житла не було можливості.

Виходи державного виконавця від 19.11.2015 року та 26.11.2015 року за адресою боржника, здійснені з метою опису та арешту майна підтверджуються актами державного виконавця від 19.11.20154 року та 26.11.2015 року.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що одним із засобів примусового виконання є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Статтею 52 даного закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації майна, для чого необхідно провести опис майна боржника.

З подання державного виконавця не вбачається, що боржником отримано виклик до ВДВС з приводу проведення ним виконавчих дій щодо арешту та опису майна боржника, не надано доказів того, що боржник повідомлений про наміри держвиконавця здійснити вихід за місцем проживання боржника з метою опису квартири боржника із зазначенням дати та часу проведення вказаних виконавчих дій, для того, щоб боржник перебував за місцем проживання.

Разом з тим, додані до подання акти державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Шереметом О.В. від 19.11.2015 року та 26.11.2015 року не містять часу здійснення виходу держвиконавцем за адресою проживання боржника, що не виключає здійснення цього виходу в робочий час, і може бути причиною відсутності боржника у вказаній квартирі, оскільки доказів попередження боржника про необхідність бути присутнім в конкретний час за місцем свого проживання держвиконавцем не надано. Крім того, акт від 19.11.2015 року складений за присутності лише одного понятого, а акт від 26.11.2015 року складений без участі понятих.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 30 Конституції України, ст.ст. 11, 17, 27, 32, 52 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 293, 294, 376 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Шеремету Олександру Вікторовичу у задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_2.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: