Провадження № 2-о/161/347/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в колегіальному складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

народних засідателів - Пастрощук Н.Й.

ОСОБА_1

при секретарі - Бакай Г.М.

з участю представника заявника - ОСОБА_2

представника прокуратури - ОСОБА_3

особи, щодо якої розглядається питання, повязане з

наданням психіатричної допомоги - ОСОБА_4

заінтересованої особи - ОСОБА_5

особи, яка надає правову допомогу - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою завідувача відділення № 3 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька ОСОБА_2 про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку,

в с т а н о в и в :

Завідувач відділення № 3 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 госпіталізований до Волинської обласної психіатричної лікарня № 1 м. Луцька 11.12.2015 року за направленням лікаря-психіатра Ковельської ЦРЛ за заявою дружини хворого, в супроводі працівника поліції та медсестри ЦРЛ. Необхідності лікування не усвідомлював і згоди на госпіталізацію не давав. При огляді на комісії ЛКК лікарі було діагностовано, що ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді органічного маніакального розладу з психотичними симптомами, синдрому гнівної манії з кверулянтськими тенденціями, який позбавляє хворого здатності адекватно усвітомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок якого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (дезорганізація мислення і внаслідок цього непередбаченість вчинків, намірів, неадекватне осмислення дійсності з агресивністю до оточуючих, погрози фізичною розправою), внаслідок чого він виявляє реальні наміри чинити дії, які являють безпосередню небезпеку для оточуючих.

Просив суд ухвалити рішення про госпіталізацію ОСОБА_4 у примусовому порядку.

В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_2 вимоги заяви підтримав з підстав, викладених у заяві. Просив суд, заяву задовольнити.

Прокурор не заперечила проти задоволення заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_5 просила суд заяву задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 11.12.2015 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька, доставлений за направлення лікаря-психіатра Ковельської ЦРЛ за заявою дружини хворого, в супроводі працівників поліції та медсестри ЦРК, оскільки він агресивно поводив себе по відношенню до дружини, застосовував реальну фізичну силу, погрожував дружині вбивством, добровільно пройти курс лікування відмовляється.

З висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді органічного маніакального розладу з психотичними симптомами, синдрому гнівної манії з кверулянтськими тенденціями, який позбавляє хворого здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок якого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (дезорганізація мислення і внаслідок цього непередбаченість вчинків, намірів, неадекватне осмислення дійсності з агресивністю до оточуючих, погрози фізичною розправою), внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчиняти дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих та потребує госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару в примусовому порядку.

Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Частиною 1 статті 17 Закону України Про психіатричну допомогу визначено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

З врахуванням викладеного, та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 потребує психіатричної допомоги, надання якої можливе лише в стаціонарних умовах, а тому слід госпіталізувати ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 234, 281-282 ЦПК України, на підставі ст.ст.14, 17 Закону України Про психіатричну допомогу, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Провести госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська

Народні засідателі: Пастрощук Н.Й.

ОСОБА_7