Справа № 428/3741/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Александрової Н.В.,

при секретарі - Голуб Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що він є сином ОСОБА_4, яким за час свого життя було побудовано за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1-д, автомийку легкового транспорту та закусочну з мансардою, а також допоміжні споруди. 28 квітня 2014 року його батько ОСОБА_4 помер. Він, як спадкоємець померлого, звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме земельну ділянку загальною площею 0,3148 га. кадастровий номер :05:036:0021, що знаходиться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1-д, квартал 32, та автомийку легкового транспорту з закусочною і мансардою, що знаходиться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1-д. При перевірці отриманих паперів ним було виявлено, що йому нотаріусом не було видано свідоцтва про право власності на інше нерухоме майно, яке знаходиться на належній його батьку земельній ділянці та побудовано ним за час свого життя, а саме комплексу гаражів та боксу, які також знаходяться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1-д, які були допоміжними спорудами до автомийки легкового транспорту та закусочної.

Коли він звернувся до нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини саме на комплекс гаражів та боксу, то йому було відмовлено, оскільки дане нерухоме майно його батьком за час свого життя не було введено до експлуатації, крім того також йому було розяснено, що між ним та його матірю ОСОБА_2 існує спір щодо цього майна, так як остання вважає, що дане майно є її спадщиною, оскільки побудовано її чоловіком за час їх спільного життя, а брат ОСОБА_3 не відмовлявся від цього майна, у звязку з чим просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на комплекс гаражів та боксу, який складається з боксу літера «В,в», загальною площею 372,2 м2, гаражів літера «Г,г,г1», загальною площею 214,0 м2, гаражів літера «Д,д,д1-д5», загальною площею 289,0 м2, убиральні літера «У», замощення № 1, огорожі № 1,2, який розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 32, на земельній ділянці Сєвєродонецької міської ради Луганської області, кадастровий номер № :05:036:0028.

Позивач ОСОБА_1 про день, місце та час розгляду справи була повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2 ат ОСОБА_3 про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, але у судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили, згідно заяви просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги розглянути на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч.ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 409314, виданого відділом РАЦС РС Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 28 квітня 2014 року, 28 квітня 2014 року помер ОСОБА_4.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАЕ-077970, виданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу 29.10.2014 року, позивач ОСОБА_1 отримав у спадщину після померлого батька ОСОБА_4, з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась дружина померлого ОСОБА_2 та 1/3 частки, від якої відмовився син померлого ОСОБА_3, земельну ділянку загальною площею 0,3148 га, кадастровий номер :05:036:0021, що знаходиться за адресою Луганськ область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1-д, квартал № 32, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності за земельну ділянку серії ЯЛ № 347642, виданого Сєвєродонецькою міською радою 23.12.2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на змелю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 03.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАЕ-077869, виданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу 29.10.2014 року, позивач ОСОБА_1 отримав у спадщину після померлого батька ОСОБА_4, з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась дружина померлого ОСОБА_2 та 1/3 частки, від якої відмовився син померлого ОСОБА_3, будівлю автомийки легкового тнарспорту та закусочної з мансардою, розташовану за адресою Луганськ область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1-д, яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на майно, виданого Сєвєродонецькою міською радою Луганської області 17.11.2006 року на підставі рішення виконкому № 2020 від 14.11.2006 року.

Згідно копії технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок та копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА 391552 від 10.03.2015 року, індексний номер 34649030, та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА 391553 від 10.03.2015 року, індексний номер 34651455, позивач ОСОБА_1 поділив отриману ним у спадщину земельну ділянку на дві земельні ділянки розмірами 0,2245 га та 0,0903 га з присвоєнням їх кадастрових номерів :05:036:0027 та :05:036:0028 відповідно.

З позовної заяви та копії технічного паспорту від 17.03.2015 року видно, що на земельній ділянці, кадастровий № :05:036:0028, розташовано комплекс гаражів та боксу, який складається з боксу літера «В,в», загальною площею 372,2 м2, гаражів літера «Г,г,г1», загальною площею 214,0 м2, гаражів літера «Д,д,д1-д5», загальною площею 289,0 м2, убиральні літера «У», замощення № 1, огорожі № 1,2.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2014 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, комплекс гаражів та боксу, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджуючих право власності ОСОБА_4.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яку створила особа набувається останньою, при цьому право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Відповідно до частини 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

При цьому, право власності на обєкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на імя спадкодавця або спадкоємця.

Таким чином, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_4 за законом, так як інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини, є власником в порядку спадкування на належні спадкодавцю земельні ділянки та нерухоме майно, однак йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме комплекс гаражів та боксу, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на них, при цьому, як видно з позовної заяви та заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3, наданих ними до суду, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує спір про право, а саме розподіл спадщини, хоча останні відмовились від неї у встановленому законом порядку, суд вважає, що передбачене законом право ОСОБА_1 на спадкування підлягає захисту, так як він фактично вже є її власником з моменту її відкриття, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 82, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на комплекс гаражів та боксу, який складається з боксу літера «В,в», загальною площею 372,2 м2, гаражів літера «Г,г,г1», загальною площею 214,0 м2, гаражів літера «Д,д,д1-д5», загальною площею 289,0 м2, убиральні літера «У», замощення № 1, огорожі № 1,2, яке розташоване за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 32, на земельній ділянці Сєвєродонецької міської ради Луганської області, кадастровий номер № :05:036:0028.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Н. В. Александрова