Справа №265/4196/15-ц
Провадження №2/265/1859/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2015 року до суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, який 06.08.2015 року було уточнено. В обґрунтування вимог зазначено, що 29 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір № 77707С54, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000 доларів США з кінцевою датою погашення 15.08.2017р. для оплати поточних потреб. Відповідач у відповідності до пункту 2.5.1 Кредитної угоди зобовязався щомісячно сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі річної процентної ставки, яка визначається відповідно до умов пункту 2.2.1 Кредитної угоди у валюті кредиту, а відповідно до пункту 2.4.1 Кредитної угоди відповідач зобовязаний здійснювати погашення кредиту щомісяця рівними частинами починаючи з наступного місяця після одержання кредиту у сумах, визначених Графіком надання та погашення кредиту (додаток №1 до Кредитної угоди) у валюті кредиту. У разі порушення строків погашення кредиту, вказаних у Графіку надання та погашення кредиту, процентів та платежів за Кредитною угодою, відповідач зобовязався сплачувати банку за кожний день прострочки, включаючи день проплати, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня (пункт 2.4.2 Кредитної угоди). Відповідно до пункту 2.6.2 Кредитної угоди відповідач зобовязаний здійснити дострокове погашення кредиту, процентів за користування кредитом та інших належних до сплати платежів за Кредитною угодою протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення. Згідно з пунктом 4.2 Кредитної угоди банк має право вимоги дострокового виконання відповідачем зобовязань за Кредитною угодою в разі невиконання позичальником своїх зобовязань, в тому числі по сплаті у строк платежів по погашенню кредиту (пункт 4.1 Кредитної угоди). ОСОБА_1 своєчасно зобовязання за договором не виконував, у звязку з чим станом на 24 червня 2015 року, з урахуванням переведення валютної частини заборгованості в національну валюту, має заборгованість в сумі 84669,74 гривень, яка включає: 74112,19 гривень (в еквіваленті до офіційного курсу НБУ станом на 24.06.2015р. 3442,96 доларів США) - заборгованість за кредитом; 6399,17 гривень (в еквіваленті до офіційного курсу НБУ станом на 24.06.2015р. 297,28 доларів США) - заборгованість по нарахованим відсоткам; 3113,37 гривень - пеня за прострочену заборгованість по кредиту за період з 18.11.2014р. по 24.06.2015р., 1045,01 гривень пеня за прострочені відсотки за період з 18.11.2014р. по 24.06.2015р. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 84669,74 гривень, а також судові витрати в сумі 850,19 гривень.

У відкрите судове засідання представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання неодноразово не зявлявся, від нього надходили заяви про відкладення розгляду справи через перебування на лікарняному, в останнє будучи повідомлений належним чином в судове засідання не зявився, про причини неприбуття не повідомив.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.08.2007 року АТ «Укрексімбанк» уклав з ОСОБА_1 договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 доларів США та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідач підтвердив свою згоду з умовами договору кредиту, підписавши останній. Таким чином, судом встановлено, що при укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткової ставки; порядку плати за кредит; порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів. Договір сторони уклали в письмовій формі. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами.

АТ «Укрексімбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач, в свою чергу порушив свої зобовязання перед банком.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням визнається право відношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші право чини відповідно до ст.11 ЦК України.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України.

Згідно до ч.1. ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч1. ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до кредитного договору відповідач зобовязався виконувати погашення кредиту в порядку та строки відповідно до договору.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором від 29.08.2007 року станом на 24.06.2015 року в сумі 84669,74 гривень, яка включає: 74112,19 гривень (в еквіваленті до офіційного курсу НБУ станом на 24.06.2015р. 3442,96 доларів США) - заборгованість за кредитом; 6399,17 гривень (в еквіваленті до офіційного курсу НБУ станом на 24.06.2015р. 297,28 доларів США) - заборгованість по нарахованим відсоткам; 3113,37 гривень - пеня за прострочену заборгованість по кредиту за період з 18.11.2014р. по 24.06.2015р., 1045,01 гривень пеня за прострочені відсотки за період з 18.11.2014р. по 24.06.2015р.

Суд вважає, що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно також застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року з змінами та доповненнями від 12 лютого 2015 року.

Відповідно до преамбули Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

В пункті 5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» №405/2014 від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закон, распорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року за № 1275-р було затверджено Перелік нанесених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно п.20 ч.1 цього Розпорядження м.Маріуполь Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 постійно проживає у м. Маріуполі, тобто постійно проживає у зоні АТО, а тому на нього розповсюджуються норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст.11 Прикінцевих та перехідних положень визначено, що термін дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Даний Закон набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, опублікований 14 жовтня 2014 року в газеті «Голос України» №197.

Аналізуючи вказаний Закон, суд приходить до висновку, що позивач не мав права нараховувати відповідачу пеню та штраф на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором від 29.08.2007 року, починаючи з 14 квітня 2014 року, тому суд відмовляє позивачу в цій частині. А саме, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача пені, нарахованій за період з 18.11.2014р. по 24.06.2015р. в сумах 3113,37 грн. та 1045,01 грн.

Таким чином, оскільки відповідач умови кредитного договору не виконує, підлягає стягненню з останнього на користь позивача сума заборгованості в розмірі 80511,36 грн., яка складається з: 74112,19 гривень (в еквіваленті до офіційного курсу НБУ станом на 24.06.2015р. 3442,96 доларів США) - заборгованості за кредитом; 6399,17 гривень (в еквіваленті до офіційного курсу НБУ станом на 24.06.2015р. 297,28 доларів США) - заборгованості по нарахованим відсоткам.

Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме судовий збір в розмірі 805,12 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 11, 14, 57, 60, 81, 88, 197, 212-215 ЦПК України, 257-259, 264, 509, 530, 533, 554, 559, 526, 611, 625, 629, 638, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про Національний банк України», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» () заборгованість за кредитним договором в сумі 80511 (вісімдесят тисяч пятсот одинадцять) гривень 36 копійок, а також судові витрати в сумі 805,12 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено особами, які брали участь у розгляді справи в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ___________________________ І.М. Міхєєва