Справа № 2319/1665/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Орендарчука М.П.

при секретарі: Пізняк Т.В.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника відповідачів прокуратури Черкаської області та прокуратури Христинівського району Черкаської області ОСОБА_2 представника відповідача Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області не з»явився , Державного казначейства не з»явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до прокуратури Черкаської області, прокуратури Христинівського району Черкаської області, Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області, Державного казначейства України про стягнення майнової, матеріальної та моральної шкоди завданої незаконними рішеннями за заявою про злочин від 15.04.2008 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області, прокуратури Христинівського району та Державного казначейства України про відшкодування майнової, моральної шкоди завданої органами міліції, прокуратури незаконними рішеннями по в/м №480/08 за заявою про злочину від 15.04.2008 року.

Просили стягнути на їх користь солідарно майнову шкоду в сумі 23460 грн., матеріальну шкоду в сумі 12468 грн. та моральну шкоду в сумі 150 тис. грн., постановити окрему ухвалу з направленням вищестоячому прокурору про виявленні порушення та виправлення порушень КПК України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_4 послались на те, що за їх заявою від 15.04.2008 Христинівським РВ УМВС проводилася перевірка в порядку ст. 97 КПК України (1960 року). Впродовж 2008 2012 років органом внутрішніх справ неодноразово приймалися рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, які в послідуючому за їх скаргами скасовувалися як прокуратурою, так і судами. Унаслідок оскарження постанов про відмову в порушенні кримінальної справи до прокуратури району, області, Генеральної прокуратури України та судів позивачі зазнали душевних страждань, понесли матеріальні витрати та зазнали майнову шкоду, яка складається із вартості викраденого майна.

15.03.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 подали суду письмові пояснення, вказавши, що до матеріальної шкоди (судових витрат) вони відносять витрати на проїзд до суду, виготовлення копій документів, поштові послуги, втрати робочого, особистого часу. Майнова шкода в сумі 23460 грн. складається з вартості викраденого майна. Розмір моральної шкоди в сумі 150 тис. грн. позивачі визначили, виходячи із терміну порушення та ступеню протиправності дій відповідачів.

Ухвалою суду від 16.03.2013 здійснено заміну первісного відповідача прокуратури Христинівського району, на належного відповідача прокуратуру Черкаської області.

21.10.2013 судом за клопотанням позивача ОСОБА_1 у справі призначено судово-психологічну експертизу для визначення ступню ушкодження здоровя ОСОБА_1, характеру впливу на фізичні, душевні страждання під час тривалих оскаржень постанов, впливу на порушення нормального способу життя сімї позивача з визначенням суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню із належного відповідача.

30.03.2015 Черкаським відділенням Київського НДІ судових експертиз надіслано повідомлення за №79/15-23 про неможливість надання висновку експерта, виходячи із того, що встановлення ступеню ушкодження здоровя ОСОБА_1 не входить до компетенції психологічної експертизи. Окрім того, експертне дослідження щодо встановлення наявності або відсутності моральної шкоди, спричинених позивачеві в результаті певних дій відповідачів, передбачає психологічний аналіз обставин справи, який спрямований на виявлення психологічних факторів, що заслуговують на увагу як життєво та суттєво значущих для особистості позивача, та які розглядаються в контексті його життєвих подій з огляду на механізм виникнення спірної ситуації та з огляду на обовязкову юридичну кваліфікацію дій відповідача як неправомірних. В наданих на експертизу матеріалах відсутні відомості щодо остаточного вирішення спірної ситуації, яка склалася між позивачами та відповідачами, а оцінка наявної документації щодо існуючого поміж сторонами правового боку спірного питання виходить за межі компетенції експерта-психолога та підлягає розгляду в суді і є прерогативою суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявилась, її інтереси за довіреністю представляв ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1, він же представник ОСОБА_3 за довіреністю, у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Представник Христинівського РВ УМВС в судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином.

Представник Державного казначейства України в судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином.

Представник прокуратури Черкаської області за довіреністю ОСОБА_2 позов не визнав повністю, зазначивши, що вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 не ґрунтуються на закону та є безпідставними, оскільки цивільно-правова відповідальність настає за умови, якщо дія або бездіяльність, якими завдано шкоду є протиправними або заборонені законом. Доказів протиправності дій відповідачів, спричинення цими діями шкоди та вини органів прокуратури та міліції ОСОБА_1, ОСОБА_3 до суду не надали. Будь-які дії або бездіяльність відповідачів судами неправомірним не визнавалися. До того ж не можна ставити у вину прокуратурі і той факт, що позивачі, реалізуючи своє право на звернення до суду, подавали до суду позовні заяви та скарги, проте, за відсутності кваліфікованої юридичної допомоги при складанні таких позовів, не отримали в суді бажаний для них результат. Позивачі не надали належних та допустимих доказів спричинення їм матеріальної, моральної і майнової шкоди.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази в.м.480/08, матеріали справ за скаргами позивачів на постанови про відмову в порушенні кримінальної справ, суд вважає, що у задоволені позову необхідно відмовити повністю з таких підстав.

15.04.2008 року позивачі звернулися до Христинівського РВ УМВС України із заявою про злочин.

В порядку ст.97 КПК України Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області було проведено перевірку.

За результатами перевірки 30.04.2008 року було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

26.09.2008 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.04.2008 року скасована Жашківським районним судом Черкаської області.

30.11.2009 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

25 грудня 2009 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.11.2009 скасована прокурором Христинівського району Черкаської області.

05.01.2010 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

5.03.2010 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.01.2010 року скасована обласним прокурором Черкаської області.

29.03.2010 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

30.04.2010 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 29.03.2010 року скасована обласним прокурором Черкаської області.

14.05.2010 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

20.08.2010 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.05.2010 року скасована Христинівським районним судом Черкаської області.

30.09.2010 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

14.10.2010 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.09.2010 року скасована обласним прокурором Черкаської області.

16.10.2010 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

15.09.2011 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.10.2010 року скасована прокурором Христинівського району Черкаської області.

12.11.2010 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

15.11.2010 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.11.2010 року скасована прокурором Христинівського району Черкаської області.

30.11.2010 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

16.12.2010 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.10.2010 року скасована прокурором Христинівського району Черкаської області.

24.12.2010 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

22.12.2011 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.12.2010 року скасована прокурором Черкаської області.

25.03.2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

07.04.2011 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.03.2011 року скасована прокурором Христинівського району Черкаської області.

25.04.2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

12.05.2011 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.04.2011 року скасована прокурором Христинівського району Черкаської області.

24.05.2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

03.10.2011 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.05.2011 року скасована прокурором генеральної прокуратури України.

28.10.2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

31.10.2011 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.05.2011 року скасована прокурором Христинівського району Черкаської області.

15.11.2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

23.11.2011 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.11.2011 року скасована прокурором Христинівського району Черкаської області.

30.11.2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

09.12.2011 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.11.2011 року скасована прокурором Христинівського району Черкаської області.

22.12.2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

11.01.2012 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 22.12.2011 року скасована прокурором Христинівського району Черкаської області.

30.01.2012 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

03.05.2012 року постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.01.2012 року скасована Христинівським районним судом черкаської області.

28.12.2012 року відомості внесені ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 6 ст. 1176 ЦК України вказана шкода відшкодовується на загальних підставах, що передбачає наявність складу цивільного правопорушення, а саме: шкоди, протиправної поведінки та причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Даних про спричинення відповідачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шкоди, останні не надали.

Із змісту позовної заяви не вбачається, що будь-які дії або бездіяльність відповідачів визнані судом неправомірними.

Суд вважає, що саме по собі скасування постанов про відмову в порушенні кримінальної справи не свідчить про протиправність дій прокуратури, про наявність її вини та завдання цим шкоди позивачам.

А за відсутності вини немає підстав покладення відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду (за умови її наявності) на відповідачів.

До матеріальної шкоди позивачі віднесли витрати на проїзд до суду, виготовлення копій документів, поштові послуги, втрати робочого, особистого часу, одночасно називаючи їх судовими витратами.

Відповідно до ст. 91 КПК України 1960 року судові витрати складаються:

1)
із сум, що видані і мають бути видані свідкам, потерпілим, експертам, спеціалістам, перекладачам і понятим;

2) із сум, витрачених на зберігання, пересилання і дослідження речових доказів;

3) з інших витрат, що їх зробили органи дізнання, досудового слідства і суд при провадженні у даній справі.

Отже, судовими витратами у кримінальному провадженні є витрати органів дізнання, досудового слідства та суду під час здійснення ними провадження в тій або іншій справі, профінансовані з державного бюджету, тобто фактично витрати держави. Судові витрати виникають у кримінальному судочинстві в результаті діяльності учасників кримінального процесу, спрямованої на розкриття злочинів.

Зазначені витрати покладаються на засуджених, крім сум, що видані і мають бути видані перекладачам, або приймаються на рахунок держави.

Витрачені позивачами кошти на поштові відправлення, придбання канцелярських товарів, проїзд до суду при оскарженні постанов про відмову в порушенні кримінальної справи до судових витрат у кримінальному провадженні не відносяться та не можуть бути стягнуті ні з держави, ні з органів прокуратури та міліції.

Позивачами також не зазначені норми права, які б передбачали відшкодування матеріальної шкоди у формі відшкодування витрат на проїзд до суду, виготовлення копій документів, поштових витрат за рахунок органів внутрішніх справ та прокуратури.

З аналогічних підстав не підлягає до задоволення позовна вимога про відшкодування за рахунок правоохоронних органів майнової шкоди, що полягає у вартості викраденого майна.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім відсутності протиправності діяння відповідачів, відсутності вини в їх діях, про що зазначалось у рішенні вище, суд при вирішенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди враховує також недоведеність позивачами обставин, які вони вказували як підстави для стягнення моральної шкоди в сумі 150 тис. грн. з відповідачів.

Суд також, враховуючи безпідставність вимог про стягнення майнової, моральної, матеріальної шкоди, судових витрат, вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог позовної заяви про постановити окремої ухвали з направленням вищестоячому прокурору про виявленні порушення та виправлення порушень КПК України.

Керуючись ст. ст. 1166-1167, 1172, 1176 ЦК України, ст. ст. 91,93 КПК України 1960 року, ст. ст. 60, 211 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_3 до прокуратури Черкаської області, прокуратури Христинівського району Черкаської області, Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області, Державного казначейства України про стягнення майнової, матеріальної та моральної шкоди завданої незаконними рішеннями за заявою про злочин від 15.04.2008 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з моменту отримання

Суддя ОСОБА_5