Києво-Святошинський районний суд Київської області
провадження 2/369/4720/15
05.11.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Дуплій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та ОСОБА_2 укладено договір страхування, за яким був забезпечений транспортний Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1. У липні 2013 року сталось ДТП, винним в якому було визнано ОСОБА_1 Цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу марки Iveko, державний номерний знак НОМЕР_2, була застрахована в ПрАТ «СК «Просто страхування». За страховим актом було визначено розмір заподіяної шкоди та виплачено ОСОБА_2 84 211,30 грн. Відповідно до умов полісу страхування страхова компанія відповідача має відшкодувати в межах ліміт в розмірі 49 490 грн. Оскільки розмір шкоди перевищує виплати по страховому полісу, тому вони набули також вимоги і до відповідача ОСОБА_1 в розмірі 34 721,30грн. У добровільному порядку ОСОБА_1 кошти не сплатив.
Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» страхове відшкодування в розмірі 34 721,30 грн. та судові витрати.
У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду листа, в якому просив суд слухати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечував.
У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвали заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Між ПрАТ «Страхова компанія «Просто страхування» та ОСОБА_1 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3831925. За даним договором застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 як водія транспортного засобу марки Iveko, державний номерний знак НОМЕР_2.
08 липня 2013 року в м. Києві на пр-ті Перемоги ОСОБА_1, керував автомобілем Iveko, державний номерний знак НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу між попереду їдучим автомобілем, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1, від чого автомобіль відкинуло на автомобіль Peugeot, державний номерний знак НОМЕР_3, що призвело до пошкодження автомобілів.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2013 року винним у ДТП було визнано ОСОБА_1 та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави.
09 липня 2013 року до ПрАТ «СК «ВУСО» надійшла заява ОСОБА_3В про настання страхового випадку по договору страхування від 04 грудня 2012 року.
Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 4857-70 Д від 09 грудня 2013 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження в ДТП, складає 84 211,30 грн.
За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює небезпеку.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до довідки №9227672 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, матеріалів справи цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Просто страхування».
Ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.
За ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
У ст. 9.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих на одного потерпілого.
За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За таких обставин, оскільки матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1, складає 84 211.30 грн., ПрАТ «ВУСО» відшкодувала 84 211,30 грн., ПрАТ «СК «Просто страхування» предявлено вимогу про виплату 49 450 грн., тому до стягнення з ОСОБА_1 підлягає сума в розмірі 34 721,30 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
До судових витрат у відповідності до ст. 79 ЦПК України відноситься судовий збір.
Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1218 грн.
Керуючись ст. 21 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року, ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -
Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» задоволити.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич