Головуючий суду 1 інстанції -ОСОБА_1
.Доповідач - Борисов Є.А.
Справа № 426/428/14-ц
Провадження № 22ц/782/248/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді: Борисова Є.А.,

суддів Коротенка Є.В., Дронської І.О.,

при секретарі: Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 27 квітня 2015 року, постановлену у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Сватівської міської ради Луганської області, відділу Держземагенства України у Сватівському районі Луганської області, ОСОБА_5 про скасування рішення Сватівської міської ради, визнання недійсними державних актів про право власності на земельну ділянку, про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, відновлення меж земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні майном,-

встановила:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про скасування державного акту про право власності на землю за адресою м. Сватове, вул. Фрунзе,10, про приведення меж земельних ділянок №8 та № 9 по вул. Фрунзе м. Сватове у відповідність до плану громадської забудови, про усунення перешкод у користуванні металевою колонкою (фонтаном).

23 травня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій ставила питання про зобов'язання ОСОБА_3 внести зміни до технічної документації стосовно меж суміжних земельних ділянок № 8 та №10 по вул. Фрунзе м. Сватове таким чином, щоб межа між сусідніми ділянками проходила прямою лінією вздовж спільно збудованої огорожі, яка проходить між зазначеними ділянками. Крім того, позивачка просила суд усунути перешкоди у користуванні належною їй колонкою (фонтаном) з боку відповідачів.

19 червня 2014 року позивачка подала до Сватівського районного суду уточнену позовну заяву, в якій просила про наступне: визнати недійсним рішення Сватівської міської ради про затвердження технічної документації із землеустрою та про передачу у власність ОСОБА_7 земельної ділянки за адресою м. Сватове, вул. Фрунзе, 10; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ЯЛ № 232466, виданий на ім'я ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію; відновити межу між земельними ділянками № 8 та № 10 по вул. Фрунзе м. Сватове за фактичним використанням, а саме вздовж огорожі, що на даний час розділяє вказані сусідні ділянки, усунути перешкоди у користуванні металевою колонкою (фонтаном).

21 жовтня 2014 року ОСОБА_2 в черговий раз звернулась до суду з уточненною позовною заявою, в якій крім вимог, зазначених у заяві від 19.06.2014 року ставила питання про наступне: визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ЯГ № 267697, виданий на ім'я ОСОБА_7; визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину, видані на ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_3, в частині зазначення іх права власності на надвірну споруду колодязь (колодязь-металеві труби).

Обгрунтовувала свої вимоги ОСОБА_8 тим, що вона є власником домоволодіння за адресою: м. Сватове, вул. Фрунзе,8, а відповідач ОСОБА_3 є власником сусіднього домоволодіння за адресою м. Сватове, вул. Фрунзе,10. Попередній власник домоволодіння за адресою м. Сватове, вул. Фрунзе,10 ОСОБА_7 на початку 2007 року приватизував земельну ділянку, на якій розташовується належний йому будинок і в результаті приватизації було захоплено частину земельної ділянки, яка знаходиться у її, ОСОБА_2, користуванні. Така ситуація виникла внаслідок зміщення межі між ділянками № 8 та № 10 по вул. Фрунзе м. Сватове у бік земельної ділянки № 8 на відстань 1 метр 15 сантиметрів . Загальна площа землі, що була захоплена становить 26 кв.м. Внаслідок захоплення частини земельної ділянки під час приватизації належна ОСОБА_2 металева колонка (фонтан) опинилась на території домоволодіння № 10, власниця якого на даний час створює перешкоди у користуванні вказаною колонкою. Крім того, позивачка позбавлена можливості здійснити приватизацію земельної ділянки навколо належного їй житлового будинку в тих межах, які перебували у її користуванні. Тому ОСОБА_2 звернулася з вищезазначеною уточненною позовною заявою від 21 жовтня 2014 року, в якій остаточно сформулювала свої вимоги.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 27 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання часково недійсними свідоцтв про право власності на спадщину на ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були залишені без розгляду з підстав, передбачених ч.2 ст.31 ЦПК України, а саме у зв'язку з тим, що висуваючи вказані позовні вимоги ОСОБА_2, змінила предмет позову, а така зміна можлива лише до початку розгляду судом справи по суті. Оскільки ОСОБА_2 змінила предмет позову після початку розгляду справи по суті, то в данному випадку, на думку суду, наявні підстви для залишення вищезгаданих позовних вимог без розгляду. Решта позовних вимог ОСОБА_2 була розглянута судом по суті і за результатами розгляду було ухвалене рішення.

Судова колегія не може погодитись з висновками суду першої інстанції стосовно необхідності залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину з огляду на наступне.

Дійсно, відповідно до вимог ч.2 ст. 31 ЦПК України позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову до початку розгляду справи по суті. У разі, якщо заява про зміну предмету або підстав позову подана після початку розгляду справи по суті, суд повинен повернути заяву, постановивши відповідну ухвалу.

З матеріалів справи вбачається, що первісний позов було подано ОСОБА_2 03.03.2014 року, а розгляд справи по суті розпочався 21.05.2014 року. Після цього позивачка тричі уточнювала свої вимоги, змінюючи предмет позовних вимог і коло осіб, які залучалися до участі у справі у якості відповідачів та третіх осіб. Всі уточнюючі заяви були прийняті судом до розгляду, не зважаючи на положення ч.2 ст.31 ЦПК України.

Зокрема, остання уточнююча заява була подана 21.10.2014 року і в цій заяві ОСОБА_2 остаточно сформулювала всі свої вимоги, в тому числі і вимоги про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину.

Суд прийняв уточнену заяву до розгляду в повному обсязі і мав би ухвалити рішення по суті за всіма позовними вимогами, однак в порушення норм цивільного процессуального законодавства постановив ухвалу про залишення частини позовних вимог, а саме вимог про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду , що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процессуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки в данному випадку має місце порушення судом норм процессуального права, яке призвело до безпідставного залишення частини позовних вимог ОСОБА_2 без розгляду, оскаржувана ухвала Сватівського районного суду підлягає скасуванню, а справа підлягає поверненню до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду по суті в частині вимог щодо визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 311, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 27 квітня 2015 року скасувати.

Справу в частині позовних вимог ОСОБА_9 про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_6, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ця ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після ії проголошення

Головуючий:

Судді: