Провадження №2/359/1002/2015
Справа № 359/1903/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Гомолі О.А.,

за участі : позивача - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа без самостійних вимог : Служба у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

03 березня 2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням визнати ОСОБА_3 разом з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням по вул. Толстого, буд. 8 в с. Гора Бориспільського району Київської області.

Вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником будинку № 8, що знаходиться по вул. Толстого в с. Гора Бориспільського району Київської області на підставі договору дарування від 21.03.2007 року. В даному будинку також зареєстровані колишня невістка ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_4. Відповідачка розлучилась з сином позивача понад три роки тому та з того часу не проживає по місцю реєстрації. На прохання позивача щодо звільнення приміщення та зняття з реєстрації відповідач ніяким чином не реагує.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та її малолітня донька ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань до суду не направили.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань на адресу суду не направила.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 повідомила суду, що є племінницею позивача та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 вже більше трьох років. Протягом цього часу відповідачі не проживали та не навідувались до будинку по місцю своєї реєстрації. Кореспонденція на імя відповідачів за цією адресою не надходить. Їх особистих речей в будинку немає. З ОСОБА_3 та її малолітньою донькою ОСОБА_4 знайома близько пяти років.

Заслухавши пояснення сторін та покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку № 8 по вул. Толстого в с. Гора Бориспільського району Київської області, на підставі договору дарування від 21.03.2007 року (а.с.6-7), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8).

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописки) за № 104 виданої 25.02.2015 року виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області, разом з ОСОБА_1 в будинку № 8 по вул. Толстого в с. Гора Бориспільського району Київської області зареєстровані його син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, невістка ОСОБА_3, онука ОСОБА_4 (а.с. 10).

30 квітня 2013 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області шлюб між сином позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.16-17).

З акту обстеження депутата Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_7 від 25 червня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 разом з дитиною за місцем реєстрації в с. Гора, вул. Толстого, 8, Бориспільського району Київської області не проживають (а.с. 50).

Згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2014 року місце проживання онуки позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 визначено з матірю ОСОБА_3 за адресою : м. Миколаїв, вул. Володарського, буд. 100 (а.с.11-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 1ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку, що проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушення його прав.

Із положень ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно п. 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 року № 1077, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність визнати ОСОБА_3 разом з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме : будинком № 8 по вул. Толстого в с. Гора Бориспільського району Київської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. 109, 71, 72, 150, 156 Житлового кодексу України, ст. 319, 321, 383, 386, 387 Цивільного кодексу України, ст. 41, 47 Конституції України, п. 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 року № 1077, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421, ст.4, 10, 11, 57-60, 212-215, 218, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа без самостійних вимог : Служба у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 разом з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим будинком № 8 по вул. Толстого в с. Гора Бориспільського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Яковлєва