АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6137/15 Справа № 202/857/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Гайдук В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року

по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому посилалось на те, що 24 травня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір за умовами якого, позивач надав, а відповідач отримав у кредит грошові кошти. Зобовязання ОСОБА_2 за даним договором були забезпечені порукою відповідно до укладеного між банком та ПАТ «Акцент-Банк» договору поруки. У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 у рахунок погашення заборгованості за договором № DOK2AU10100064 від 24 травня 2007 року 41021,74 доларів США, що еквівалентно 327890,49 грн. та судові витрати по справі, а також з обох відповідачів солідарно 10000 грн. (а.с. 2-3).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено (а.с. 86-87).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, неповне зясування судом обставин у справі, у звязку з чим ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с. 90).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем не було обґрунтовано суму заборгованості за кредитом, оскільки не надано доказів зарахування коштів від реалізації автомобіля, який ОСОБА_2 передала банку у рахунок погашення заборгованості.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DOK2AU10100064 від 24 травня 2007 року, за умовами якого позивач зобовязався надати кредит у сумі 20245,94 доларів США на термін до 24 травня 2012 року для купівлі автомобіля та оплати витрат на його страхування та оформлення, а відповідач зобовязалась повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки (а.с. 11-13).

Також відповідно до умов п.7.3. договору ОСОБА_2 передала банку у заставу автомобіль Шевроле Лачетті.

Згідно акту приймання-передачі автомобіля від 31 травня 2012 року, співробітник ПАТ КБ «Приватбанк» прийняв переданий йому ОСОБА_2 предмет застави автомобіль Шевроле Лачетті (а. с. 41).

27 червня 2012 року ОСОБА_2 видала нотаріально посвідчену довіреність на імя ПАТ КБ «Приватбанк» з правом користуватися та розпоряджатися від її імені належним їй автомобілем Шевроле Лачетті, 2007 року випуску, у тому числі укладати від її імені договори купівлі-продажу з одержанням коштів (а. с. 42).

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку станом на 12 листопада 2012 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № DOK2AU10100064 від 24 травня 2007 року склала 42273,30 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 337890,49 грн. (1 долар США = 7,993 грн.)

Дана заборгованість включає: заборгованість за кредитом у розмірі 9320,10 дол. США, або 74495,56 грн. за курсом НБУ на дату розрахунку; заборгованість по процентам за користування кредитом 15401,54 дол. США, або 123104,51 грн. за курсом НБУ на дату розрахунку; заборгованість по комісії 975,04 дол. США, або 7793,49 грн. за курсом НБУ на дату розрахунку; пеня 16576,62 дол. США, або 132496,93 грн. за курсом НБУ на дату розрахунку (а.с. 4-5).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Таким чином, з наявних в матеріалах справи письмових доказів вбачається, що внаслідок невиконання зобовязань за кредитним договором, як позичальника, ОСОБА_2 має перед позивачем заборгованість за кредитом. При цьому даний розрахунок включає в себе суму коштів отриманих від продажу предмета застави переданого автомобіля Шевроле Лачетті, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 59-67).

Разом із цим, судова колегія враховує, що згідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 38) посилається на непропорційно великий розмір нарахованої пені, скрутне матеріальне становище, колегія суддів приходить до висновку про зменшення розміру неустойки (пені) з 16576,62 дол. США до 1000 дол. США.

За таких обставин, колегія судів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DOK2AU10100064 від 24 травня 2007 року, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 9320,10 дол. США, що еквівалентно 74495,56 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 15401,54 дол. США, що еквівалентно 123104,51 грн.; заборгованості по комісії 975,04 дол. США, що еквівалентно 7793,49 грн.; пені 1000 дол. США, що еквівалентно 7993,00 грн., а всього станом на 12 листопада 2012 року складає 26696,68 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 213386,56 грн. наступним чином: з ОСОБА_2 203386,56 грн. та солідарно з ОСОБА_2 та публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок відшкодування судових витрат 1890,27 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок відшкодування судових витрат 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: