Справа № 455/740/15 Головуючий у 1 інстанції: Лойзик М.В.
Провадження № 22-ц/783/7477/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Б. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Гриновця Б.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Ванівського О.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 30 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про перерахунок суми боргу у звязку із зміною курсу валют, -

в с т а н о в и л а:

оскарженим рішенням у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_3.

У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції при ухваленні зазначеного рішення неповно зясовано обставини, які мають важливе значення у справі та порушено норми матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначає, що на його думку, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про безпідставність позову у звязку із відсутністю виконання рішення суду, а відтак неможливістю визначити суму боргу з посиланням на те, що позивач повинен би був вимагати відшкодування збитків. Вважає, що фактично зобовязання не припинилось, а курсова різниця є формою встановлення ціни договору/зобовязання та не є, на думку апелянта, збитками в розумінні ЦК України. Відтак, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та на підставі вказаного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. А тому, у звязку з тим, що рішення фактично не виконувалося і стягнення за виконавчим документом, виданим на його виконання не проводилося, то неможливо визначити суму боргу через те, що невідомим є день платежу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 09.04.2013 року ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 7000,00 доларів США, 2000,00 Євро та 39540,00 грн., що в сумі, з врахуванням курсу долара США та Євро на момент ухвалення рішення становило 86211,00 грн., а також 862,11 грн. судового збору і 1776 витрат на правову допомогу (а.с.5-6).

Обґрунтовуючи заявлений позов та подану апеляційну скаргу ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_3 покликаються на те, що відповідач зазначених коштів не повернув, продовжує ними користуватися. При цьому, у звязку із зростанням курсу валют просив стягнути курсову різницю між еквівалентом стягнених сум у гривні, станом на момент ухвалення рішення від 09.04.2013 року та еквівалентом цих сум станом на момент предявлення цього позову.

Відповідно до ст.ст.10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Частиною 2 цієї статті закріплено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Постановою державного виконавця від 15.06.2015 року виконавчий лист, виданий Старосамбірським районним судом Львівської області 16.10.2013 року про стягнення з відповідача на користь позивача 86211,00 грн. боргу, 862,11 грн. судового збору та 1776,00 грн. витрат на правову допомогу повернено стягувачу у звязку із відсутністю у боржника майна, яке можна описати та реалізувати для погашення боргу. Стягнення по зазначеному виконавчому документу не проводилось (а.с.8).

Крім того, згідно довідки ВДВС Старосамбірського РУЮ ГУЮ у Львівській області станом на 05.08.2015 року на виконанні у цьому ВДВС знаходяться два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 73437,15 грн. та 88849,11 грн.. Проте, станом на 05.08.2015 року за вказаними виконавчими листами стягнення не проводилось (а.с.21, 26).

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності платежів зі сторони відповідача на користь позивача на виконання рішення суду від 09.04.2013 року, а відтак можливості визначити дату платежу, станом на яку слід стягнути курсову різницю, про що просив позивач.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Способи захисту цивільних прав, визначені, серед іншого, ч.2 ст.16 ЦК України і такими є: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Абзацом 2 ч.2 цієї статті визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем та його представником не надано жодних доказів на підтвердження порушення його права та не обрано той чи інший спосіб захисту, визначений ЦК України чи іншим законом, а відтак не виконано обовязку, передбаченого ч.1 ст.60 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно зясувавши обставини справи, правильно застосував норми матеріального права та ухвалив обґрунтоване і законне рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

При цьому, згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Б.М.Гриновець

Судді: М.Я.Богонюк

ОСОБА_6