Провадження № 2/761/7992/2015
У Х В А Л А

10 серпня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2015 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в спільній сумісній власності.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 119 ЦПК України.

Згідно п.п.3), 4), 6) ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Зокрема, згідно з п. 2) ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п. 9) ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Однак, враховуючи позовні вимоги щодо визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в спільній сумісній власності, стороною позивача взагалі не визначено ціни позову, що суперечить зазначеним вище вимогам процесуального закону.

Крім того, згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З матеріалів позову вбачається, що позивачем ставляться вимоги майнового та немайнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання позовної заяви немайнового характеру - у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Проте, позивачем не додано до матеріалів позову докази сплати судового збору, що підтверджується Актом Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015р. №218.

Відтак, стороні позивача необхідно привести позовну заяву у відповідність до вищезазначених вимог закону, зокрема, визначити ціну позову виходячи із ринкової вартості майна, сплатити судовий збір відповідно до встановлених ставок та надати суду виправлену позовну заяву відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в спільній сумісній власності - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: