Справа № 738/694/15-ц
№ провадження 2/738/221/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Костюка А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, уточнивши який просив встановити юридичний факт, що ОСОБА_2, який помер 26 вересня 2014 року, є сином ОСОБА_3, померлого 13 березня 2006 року, та визнати за ним право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, мотивуючи свій позов тим, що 13 березня 2006 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області та інше майно. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його діти - він та брат ОСОБА_2. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2015 року за ним визнано право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області після смерті батька - ОСОБА_3. 26 вересня 2014 рок помер його брат - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на іншу ? частку вказаного житлового будинку. При зверненні до нотаріальної контори за оформленням спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та запропоновано визнати право власності на нерухоме майно в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не зявився, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Миколаївської сільської ради Менського району, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7 вбачається, що 13 березня 2006 року в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_3 (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є його сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зазначає у позові позивач.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2015 року встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином померлого 13 березня 2006 року ОСОБА_3, та визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області після смерті батька (а.с.31-33).

26 вересня 2014 року в смт. В. Димерка Броварського району Київської області помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії №233360, виданим виконкомом Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області 26 вересня 2014 року (а.с.11).

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що після смерті брата ОСОБА_2 відкрилась спадщина на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, яку він успадкував після смерті батька, але юридично не оформив.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є спадкоємцем другої черги за законом після померлого ОСОБА_2 (а.с. 8, 12, 20, 27). Спадкоємці першої черги за законом відсутні (а.с.19).

З матеріалів спадкової справи № 31/2015, заведеної за заявою ОСОБА_1, як спадкоємця за законом другої черги, вбачається, що останній в установлений законом строк звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_2.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 квітня 2015 року №183/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок (а.с.21).

Крім того, відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як сином та батьком, що позбавляє позивача можливості оформити спадщину після смерті брата.

Вiдповiдно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

На підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачем надані повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, свідоцтва про народження, свідоцтво про одруження, свідоцтво про смерть, з яких вбачається наступне.

Із свідоцтва про одруження, яке оформлене російською мовою, вбачається, що 18 лютого 1965 року «ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2» зареєстрував шлюб з «Куприенко Парасковией Антоновной», після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище «Соляник» (а.с. 20).

Із свідоцтва про народження, яке оформлене російською мовою вбачається, що 06 серпня 1970 року народився «Соляник Михайло Константинович», його батьками зазначено «Соляник Константин Иванович» та «Соляник Парасковья Антоновна» (а.с. 12). Аналогічні записи про батьків зазначені у свідоцтві про народження ОСОБА_1 (а.с. 8).

Матеріалами справи також підтверджено спільне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області.

За таких обставин, суд вважає за можливе встановити факт, що ОСОБА_2, який помер 26 вересня 2014 року, є сином ОСОБА_3, який помер 13 березня 2006 року, оскільки розбіжності у написанні прізвищ цих осіб: «Соляник», «Саленик» повязані із перекладом одного і того ж самого прізвища з російської мови на українську мову при оформленні документів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість.

Згідно із Законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства.

З довідки №02-19/32 від 03 лютого 2015 року, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, та витягу з погосподарської книги №7 Миколаївської сільської Ради народних депутатів на 1991-1993 роки особовий рахунок №313 домогосподарство №26 по вул. Леніна в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області станом на 01.01.1991 року мало статус робочої суспільної групи, де були зареєстровані та мешкали: голова двору - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1959 року по 17 січня 1992 року та виписана у звязку зі смертю, син голови двору - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 1959 року по 13 березня 2006 року і виписаний у звязку зі смертю, онуки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1967 року і вибув в погосподарський №308 (рік вибуття не вказаний), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 1970 року і вибув в м. Прилуки (рік вибуття не вказаний), помер 26 вересня 2014 року, невістка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, вибула з погосподарського номера (рік вибуття не вказаний), онука - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, вибула з погосподарського номера (рік вибуття не вказаний) (а.с. 22-24).

ОСОБА_2, як спадкоємець за законом першої черги, за життя прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3, але юридично її не оформив.

Як вбачається із повідомлення №803 від 17 квітня 2015 року, виданого комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року право власності на домоволодіння №26 по вул. Леніна в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області не зареєстровано (а.с.13).

У грудні 2014 року спеціалістами Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації була складена технічна документація та проведена оцінка житлового будинку та господарських споруд, розташованих по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, загальну вартість яких визначено 13158,00 грн. (а.с. 34-55). Отже, вартість ? частки вказаного будинку складає 6579,00 грн..

Згідно з технічною документацією садиба по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області складається з житлового будинку А-1, сараю Б-1, гаражу Б1-1 (збудовані в 1956 роках), сараю В-1 (збудований в 1970 році), навісу В1-1 (збудований в 1972 році), пригребиці Г-1, погреба з під частиною будівлі г-1 (збудовані в 1973 роках), навісу Д-1 (збудований в 1980 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі, технічний паспорт не містить (а.с.14-18).

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування ОСОБА_1 шляхом задоволення його позову у повному обсязі та визнання за ним права власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями (житловий будинок А-1, сарай Б-1, гараж Б1-1, сарай В-1, навіс В1-1, пригребиця Г-1, погреб з під частиною будівлі г-1, навіс Д-1) вартістю 6579 (шість тисяч пятсот сімдесят девять) грн., розташованого по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після померлого 26 вересня 2014 року рідного брата ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 328, 1262, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, померлий 26 вересня 2014 року, був сином ОСОБА_3, який помер 13 березня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Леніна, 26 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя Н.В. Волошина