Справа № 206/6570/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Зайченко С.В.,

народні засідателі: Чернишова Л.М.,

ОСОБА_1,

при секретареві Шербині Є.С.,

за участю прокурора Лихолата Б.Д.,

за участю адвоката ОСОБА_2,

представника заявника, лікаря-психіатра ОСОБА_3

розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, заінтересована особа ОСОБА_4, про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Донецька обл.., м. Горлівка, вул.. Гагаріна, 66/150.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 03.12.2015р. о 21 год. 47 хв. ОСОБА_4 був госпіталізований до психіатричного стаціонару.

За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах.

У судовому засіданні прокурор та адвокат заперечував проти задоволення заяви.

У судовому засіданні лікар-психіатр пояснив, що заінтересована особа дійсно потребує психіатричної допомоги, однак, дані про останню не встановлені, оскільки документів які б підтвердили та ідентифікували її особу відсутні.

ОСОБА_4 письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.

В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

У судовому засіданні було встановлено, що 03.12.2015р. о 21 год. 47 хв. ОСОБА_4 був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мартіненко лікарні КЗ „ДСШМД ДОС.

При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований у часі та місці. Не критичний до свого стану.

Заінтересованій особі було поставлено попередній діагноз психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни з делірієм.

Главою 10 (ст.ст.279-282 ) ЦПК України. Закон України «Про психіатричну допомогу» врегульовано порядок розгляду заяви про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст.163 ЦПК України суд встановлює особи тих, хто з'явився, а також перевіряє повноваження представників.

В ході розгляду справи заявником не було підтверджено особу госпіталізованої громадянина, у самої особи, щодо якої вирішується питання про надання йому психіатричної допомоги також відсутні будь-які документи з її даними, в звязку з чим встановити особу не представляється можливим.

Отже, виходячи із засад пріоритету забезпечення прав і свобод людини і громадянина при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку, зважаючи на відсутність у зацікавленої особи будь-якого документу, який би дав можливість суду встановити її особу, місце проживання (реєстрації), та залучити до участі в розгляді заяви законного представника особи, щодо якої подано заяву про проведення в примусовому порядку госпіталізації до психіатричного закладу, даючи оцінку доказам, що були зібрані в ході розгляду справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви КЗ «ДКПЛ» ДОР щодо надання психіатричної допомоги у примусовому порядку невідомій особі слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.14. 16 Закону України від 22.02.2000 року №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 4,8,10,11,18,57,60,130,208,209,212,215,218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, заінтересована особа ОСОБА_4, про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя С.В. Зайченко

Народні засідателі: Л.М. Чернишова

ОСОБА_1