Справа № 393/284/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

при секретарі Шуліці Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Новгородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 представник за довіреністю до приватного сільськогосподарського підприємства «Червона калина» про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 представник за довіреністю, звернувся до суду з позовом в якому просив розірвати договір оренди землі укладений між ОСОБА_2 та ПСП «Червона калина», який зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 09 вересня 2008 року за № 57. Свої вимоги мотивував тим, що 09 вересня 2008 року ОСОБА_2 уклав договір оренди землі (далі по тексту Договір) з відповідачем ПСП «Червона калина» терміном на 10 років. Відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені п.9, п. 9.1 укладеного Договору по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, а також не надає послуги, зокрема по оранці, культивації, посіву, збирання. Відповідач не виплатив ОСОБА_2 орендну плату за 2012-2014 роки та не надавав послуги які передбачені договором. Відповідно до п.11 Договору орендна плата вноситься до 25 грудня щорічно. Згідно п.38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї сторони у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором.

ОСОБА_3, яка представляє інтереси представника за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні, суду пояснив, що в 2000-х роках ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_4 виїхали проживати до Херсонської області, а його уповноважили довіреністю бути їхнім представником, в тому числі і отримувати орендну плату. Один раз в рік на поминальній неділі ОСОБА_5 приїздить в с.Верблюжку де він і віддавав останньому орендну плату за землю, а саме у 2009-2010 роках, не памятає чи й в 2011 році. З 2012 року ПСП «Червона калина» орендну плату не сплачувала, на його неодноразові звернення директор ОСОБА_6 повідомляв, що кошти обовязково віддасть, але пізніше.

Представник ПСП «Червона калина» ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення, так як дружина ОСОБА_2 ОСОБА_4, 28 липня 2010 року згідно видаткового касового ордера № 17 отримала за себе та за свого чоловіка орендну плату за 2011, 2012, 2013, 2014 роки. Згідно довідки виданої директором ПСП «Червона калина» вих. № 7 від 20.05.2015 року заборгованість по орендній платі за земельний пай за 2014 рік станом на 20.05.2015 року відсутня. Також за минулі роки ПСП «Червона калина» в рахунок погашення орендної плати надавала представнику позивача ОСОБА_1 дизельне паливо, що можуть підтвердити свідки.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Згідно копії державного акту серії Р1 № 309118 ОСОБА_2 має у приватній власності земельну ділянку площею 7,96 гектарів, яка розташована на території Верблюзької сільської ради.

Згідно договору оренди землі укладеного між ОСОБА_2 та ПСП «Червона калина», який зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 09 вересня 2008 року за № 57, в оренду передалася земельна ділянка площею 7,96 га в т.ч. 7,96 га ріллі. Згідно п.8 Договору, договір укладено на 10 років. Згідно п.9 орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнта індексації, що складає 3200 грн. на рік. Згідно п.9.1. також підприємство зобовязується надавати послуги по оранці, культивації, посіві, збиранні (0,01 га), автопослуги, ритуальні послуги в разі необхідності. П.11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься один раз на рік до 25 грудня. Відповідно до п.38 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків передбачених договором.

Ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон), визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.32 вказаного Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до постанови Верховного Суду України 12 грудня 2012 року (справа №146цс12), прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, визначено, що аналіз норм ст. 13, 21, ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі", п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України дає підстави для висновку, що у справі, яка переглядається, суд касаційної інстанції залишив поза увагою положення п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України та дійшов помилкового висновку про те, що положення закону, які регулюють спірні правовідносини не вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди.

Частиною першою статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

За змістом статті 610 ЦК України цивільне законодавство розрізняє наступні порушення зобов'язання: невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 41 спірного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено істотне порушення договору оренди землі, а саме систематична несплата орендної плати ОСОБА_2 за користування належної йому земельної ділянки за 2012-2014 роки, тобто позивач був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору. Крім того, представником відповідача належних і допустимих доказів згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України на підтвердження виплати орендної плати позивачу не надано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи представника ПСП «Червона калина» про те, що сплата орендної плати за спірний період підтверджена видатковим касовим ордером № 17 від 28.07.2010 року про отримання коштів дружиною ОСОБА_2 ОСОБА_8 суд до уваги не бере, оскільки відповідач не надав підтверджуючих доказів, що ОСОБА_4 уповноважена отримати орендну плату за ОСОБА_2, а посилання представника відповідача на норми Сімейного кодексу України, а саме що дружина має право отримати за чоловіка орендну плату щодо спільного майна, суд також не бере до уваги оскільки представник відповідача суду не надав підтверджуючих доказів, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 станом на 28.07.2010 року перебували в шлюбі та те що спірна земельна ділянка є спільною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_9

Суд не бере до уваги і довідку видану директором ПСП «Червона калина» вих. № 7 від 20.05.2015 року в якій зазначено, що заборгованість по орендній платі за земельний пай перед ОСОБА_2 за 2014 рік станом на 20.05.2015 року відсутня, оскільки вона не є первинним документом, що підтверджується сплату орендної плати.

Покази свідків, яких представник відповідача клопотав викликати в судове засідання на підтвердження отримання ОСОБА_1 дизельного пального в рахунок підтвердження отримання орендної плати, не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження сплати орендної плати позивачу в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 610, 612, 651 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, ст.ст.1,2,13,24, 21, 23, 31,32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 представник за довіреністю до приватного сільськогосподарського підприємства «Червона калина» про розірвання договору оренди землі задовольнити.

Розірвати договір оренди землі укладений між ОСОБА_2 та ПСП «Червона калина», який зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 09 вересня 2008 року за № 57.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня його проголошення.

Суддя Ю.РАЧКЕЛЮК