Справа № 504/1997/15-ц
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
судді Рідник І.Ю.
секретаря Твардовського О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Комінтернівське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 630 180.00 гривень; суму інфляційних збитків в розмірі 446 747.20 гривень; 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 25 276.26 гривень, та стягнення судових витрат в розмірі 3 654,00 гривень.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і в їх обґрунтування послався на наступне.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином /а.с.11,12,14/, причину неявки суду не повідомив. За зазначених вище обставин, суд, зі згоди сторони позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов частково з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч.1 ст.202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Статтею 207 ЦК визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Право-чин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сто-роні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно ст.1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, ко-
ли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі того, що відповідач ОСОБА_2 взяти на себе зобовязання не виконав та в обумовлений строк грошові кошти позивачу не повернув, у звязку з чим позивач обґрунтовано звернувся до суду за захистом свого порушеного права з визначенням суми боргу у грошовій одиниці України гривні.
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.192 ЦК гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в України у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.533 ЦК грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
На день ухвалення судового рішення до розрахунку боргу взято курс долара США до української гривні по курсу Нацбанку України станом на 04.06.2015 року, а саме 1 долар США=21.06 гривень.
Згідно ст.ст.1049,1050 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Згідно ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Отже, враховуючи, що відповідачем було порушено зобовязання по поверненню суми позики в обумовлений строк, позивачем обґрунтовано заявлена вимога про стягнення з відповідача на його користь за порушення грошового зобовязання 3% річних.
Позивачем розрахунок 3% річних зроблено станом на 03 червня 2015 року.
Вимога про стягнення збитків від інфляції на що посилається позивач, як на своє право, що визначено ст.625 ЦК, задоволенню не підлягає з наступних підстав.
За змістом ст.625 ЦК України під час стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення встановлений індекс інфляції враховується до суми боргу в разі наявності між сторонами грошових зобовязань у валюті України гривні.
Інфляція це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п.2 Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджених наказом Державного комітету статистики України від 14.11.2006р. №519).
Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.
Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором позики становить 655456.26 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно квитанції №86 від 08.06.2015 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3654.00 грн., який підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, у звязку з тим, що розрахунок судового збору зі суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, також становить 3654.00 грн.
На підставі ст.ст.11,202,207,1046,1047,1049,1050,525,526,533,610,625 ЦК України і керуючись ст.ст.3,10, 11,88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 01.02.2012 року в розмірі 655456.26 (шістсот пятдесят пять чоти-риста пятдесят шість) гривень 26 копійок та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 (три тисяч шістсот пятдесят чотири) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя