Ухвала

іменем україни

9 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18 березня 2015 року,

встановила:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 27 червня

2008 року, укладеного між Банком та ОСОБА_3, останній отримав кредит у розмірі 18 742,30 доларів США, на умовах визначених договором, на термін до 28 червня 2023 року. Неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, яка станом на 23 вересня 2014 року склала 51 196,73 доларів США та добровільно сплачена не була.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2008 року в розмірі 9 538,64 доларів США, в тому числі: 9 537,50 доларів США заборгованість за кредитом, 1,14 доларів США заборгованість по процентам, що за курсом НБУ складає

129 057, 80 грн. У задоволенні решт вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині відмови в стягненні пені та штрафів, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому не перевіряються судом касаційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення пені та штрафів, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, посилався на положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року та виходив із того, що ОСОБА_3 проживає і зареєстрований в населеному пункті, який входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Установлено, що 7 червня 2008 року між Банком та ОСОБА_3, було укладено кредитний договір, за умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 18 742,30 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,25 % на місяць.

Умовами договору передбачено, що погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати з 23 по 27 число кожного місяця шляхом надання Банку коштів (щомісячного платежу) у сумі

320,14 доларів США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (п.8.1 договору).

Одночасно у п. п. 5.3, 8.4 договору сторони погодили, що за порушення позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. Сплата пені здійснюється в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати (п. 5 Договору). За порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більше ніж на зо днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн + 5 % від суми позову.

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо застосування штрафних санкцій за порушення позичальником зобов'язань із погашення кредиту, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Пред'являючи позов, Банк просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 51 196,73 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у сумі 9 537,50 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1,14 доларів США, заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань в розмірі 39 202,55 доларів США, а також штрафи: 18,48 доларів США (фіксована частина), 2437,06 доларів США (процентна складова).

Установлено, що ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1.

Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р вказаний населений пункт входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно із ч. ч. 1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня

2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з

14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Цей Закон пом'якшує цивільну відповідальність особи, а отже, має зворотну дію в часі.

Встановивши, що ОСОБА_3 зареєстрований в населеному пункті, який входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, суд першої інстанції дійшов висновку, що на вказані договірні правовідносини розповсюджується дія наведеного Закону, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафів не підлягають задоволенню.

Проте ухвалюючи рішення місцевий суд не звернув увагу на період нарахування штрафів відповідачу, що визначений у розрахунку заборгованості наданому позивачем, відповідно до якого частина штрафів була нарахована до набрання чинності Законом України 2 вересня

2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на вказані порушення уваги не звернув, не дав оцінки доводам апеляційної скарги, що свідчить про передчасне постановлення судом апеляційної інстанції ухвали про залишення рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін.

Ураховуючи те, що апеляційним судом неповно встановлено фактичні обставин справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, не дано юридичної оцінки наданим сторонами доказам, ухвала апеляційного суду в оскаржуваній частині не відповідає вимогам

ст. 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування із передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

Викладене свідчить, що при вирішенні спору судом неповно встановлено фактичні обставин справи, що маютьсуттєве значення для правильного вирішення спору, не дано юридичної оцінки наданим сторонами доказам, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування постановленої апеляційним судом ухвали в оскаржуваній частині, з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18 березня

2015 року в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення пені та штрафів скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська