Справа № 580/1180/15-ц
Номер провадження 2/580/406/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Лебединський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді - Гури А. О.,

секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

з участю: позивачки - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в місті Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи виконкому Лебединської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.07.2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лебедину реєстраційної служби Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 76. В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя між ними не склалося, так як вони мають суттєву різницю у віці, а отже не мають спільних інтересів з чоловіком, досить різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Тому вони спільно вирішили розірвати між ними шлюб. Крім того, відповідач має трикімнатну квартиру та всі умови для розвитку та проживання їх спільної доньки ОСОБА_4, постійну роботу та стабільний заробіток, тому при винесенні рішення про розірвання шлюбу вона просить залишити доньку на виховання батькові.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, та просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - ОСОБА_4.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти того, щоб малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася на його вихованні, оскільки позивачка ще не влаштувала своє життя після розпаду сімї.

Представник третьої особи не заперечила проти задоволення позовних вимог, бо це є їх спільною думкою.

На підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають із шлюбно-сімейних правовідносин i на підставі ст. ст. 110-112, 160 Сімейного кодексу України підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що з 19.07.2013 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 080625 від 19.07.2013 року, актовий запис № 76 (а.с.6). 28.01.2014 року народилася донька, ОСОБА_4. Сімейне життя між ними не склалося, вони не мають спільних інтересів, та намірів на збереження сімї, тому за спільною домовленістю вирішили розірвати шлюб та залишити дитину на утримання відповідача. Отже сімя розпалася остаточно i зберегти шлюб немає можливості.

З акту обстеження умов проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с.19) вбачається, що в квартирі створені всі необхідні умови для виховання і розвитку малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до вимог ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

Приймаючи рішення, суд бере до уваги спільну думку сторін та думку представника органу опіки і піклування щодо місця проживання малолітньої дитини, а також виходить з того, що при визначенні місця проживання ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_2 - дитина не змінює свого постійного місця проживання, що відповідає її інтересам щодо стабільності адаптації у соціумі, а батько не чинить перешкод у спілкуванні доньки з матірю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 61, 88, 174, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 157, 160 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 19.07.2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лебедину реєстраційної служби Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 76.

Залишити позивачці шлюбне прізвище ОСОБА_2.

Малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживання з батьком ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд протягом 10 днів з дня отримання сторонами його копії.

Суддя Гура А. О.