Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до приватного підприємства "ВКЗ-Дебют", ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби Млинівського районного управління юстиції Рівненської області про стягнення заборгованості за кредитним договором із солідарних боржників,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача-Панас В.С., представника підприємства-Деркач Л.М., перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ АБ "Укгазбанк" покликається на незаконність вказаного рішення суду в зв'язку з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що банк скористався правом звернутись до суду з позовом про стягнення прострочених процентів та пені за користування кредитним коштами, так як рішення господарського суду про стягнення заборгованості не було належним чином виконане, а договірні відносини між банком та позичальником тривають, кредитний договір не розірваний, не оскаржений та не змінений ні сторонами договору ні рішеннями судів.

Вважає, що оскільки відповідно до п.5.1 договору поруки він набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов'язання позичальника за кредитним договором, то договір поруки містить чітко визначений строк дії, який відповідає ст.ст. 251-252 ЦК України та не суперечить ч.4.ст. 559 ЦК України.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що банк звернувся до суду із позовом після спливу строку позовної давності.

Такі висновки суду зроблені з порушенням норм матеріального права та не відповідають обставинам справи.

Судом встановлено, що 12 травня 2006 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" та ПП "ВКЗ-Дебют" укладено кредитний договір № 83/06/К із змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами №1 від 24.05.2006р., №2 від 8.06.2006р., №3 від 10.10.2006р., згідно якого банк надав підприємству кредит у сумі 500000грн. на строк до 11.05.2007р., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18 % річних.

15 грудня 2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 83/06/К від 12 травня 2006 року між ВАТ АБ "Укгазбанк" та ОСОБА_1 укладено договір поруки, згідно пункту 1.2 якого, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору.

Відповідно до п.1.3. поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що і позичальник за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пеня) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань в сумі, що не перевищує 400000 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 3 липня 2007 року стягнуто з ПП "ВКЗ-Дебют" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість, яка утворилась станом на 17.04.2007року в сумі 540497 грн. 75 коп.

Заочним рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 22 червня 2010 року стягнуто з поручителя ОСОБА_1. на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість по вказаному вище кредитному договору в загальному розмірі 207 138 грн. 34 коп., в т.ч. 189 959,05грн. тіла кредиту.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частинипершої статті 631 ЦК України строком договорує час, протягомякого сторониможуть здійснити свої праваі виконатисвої обов'язки відповіднодо договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до частинипершої статті 1048 ЦК України позикодавецьмає право на одержаннявід позичальникапроцентіввід суми позики, якщо інше не встановленодоговоромабо законом. Розмір і порядокодержанняпроцентів встановлюютьсядоговором.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Підпункт 3.2.11 пункту 3.2 кредитного договору передбачає, що на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховуються, виходячи із 19% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

За наведеного, вимоги про стягнення процентів за користування кредитом після закінчення строку дії договору та з моменту ухвалення судового рішення до його фактичного виконання є обґрунтованими.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що в період з 9.02.2010 року по 28.01.2015 року позичальником і поручителем не здійснено жодного платежу по погашенню кредиту. Станом на 28.01.2015 р. заборгованість ПП "ВКЗ-Дебют" становить: прострочена заборгованість за відсотками за період з 9 лютого 2010року по 28.01.2015року -179 373,43 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 29.01.2014року по 31.12.2014року- 7 801,68 грн., а всього 187 175,11 грн.

7 жовтня 2015року відповідачка подала заяву про застосування судом строків позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Пунктом 6.8 кредитного договору №83/06/К від 12 травня 2006 року позовна давність, крім вимог про стягнення неустойки встановлена строком на 3роки, а до вимог про стягнення неустойки-один рік.

Прострочену заборгованість за відсотками позивач просить стягнути за період з 9 лютого 2010року по 28.01.2015року в сумі 179 373,43 грн.

З позовом банк звернувся 29 травня 2015року.

Відповідно до пп.3.3.1 п.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати проценти за кредитом щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця.

Таким чином, банк пропустив строк позовної давності по простроченій заборгованості за відсотками за період з 9 лютого 2010року по 30 квітня 2012року, загальна сума якої становить 80 260,16грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в сумі 99 113,27грн.(179 373,43-80260,16).

Відповідно до п.6.3 кредитного договору сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій (неустойки) за прострочення виконання зобов'язань (щодо строків (визначених у цьому договорі) повернення кредиту та /або сплати процентів за користування кредитом) припиняється через один рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Позовні вимоги ПАТ АБ "Укгазбанк" про стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 29.01.2014року по 31.12.2014року в сумі 7 801,68 грн. задоволенню не підлягають, оскільки нарахування штрафних санкцій за кредитним договором припинилось 11.05.2008р. відповідно до умов його п.6.3.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь банку судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позов задоволено на 53% (99113,27х100:187175,11), а тому судовий збір підлягає стягненню на користь позивача в сумі 2083,25грн.(2058,92+1871,75=3930,67х53%). Солідарне стягнення судового збору з відповідачів законом не передбачено, в зв'язку з чим він розподіляється між відповідачами порівну.

За наведеного, вирішуючи спір, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що згідно з п.4 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317, 325 ЦПК України, ст.ст.256,599,611,631 ЦК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" задовольнити частково.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2015 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з приватного підприємства "ВКЗ-Дебют", ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" відсотки за користування кредитом за період з 1 травня 2012року по 28 січня 215року в сумі 99 113(дев'яносто дев'ять тисяч сто тринадцять)грн.27коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного підприємства "ВКЗ-Дебют" на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" понесені судові витрати в розмірі 1041(одну тисячу сорок одну)грн.63коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" понесені судові витрати в розмірі 1041(одну тисячу сорок одну)грн.63коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Шимків С.С.