У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"30" листопада 2015 р. м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Г.О. Козленко, розглянувши матеріали за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до ОСОБА_1, просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.10.2013 в розмірі 16916,71 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою ст.4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ передбачена ст.15 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Тому суд зобов'язаний встановити наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.119, 120 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно із інформаційним листом Державної судової адміністрації України від 10.11.2011 року №12-6621/11, документом про сплату судового збору є оригінал платіжного доручення, підписаний уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення, та з написом (поміткою) кредитної установи про зарахування сплати судового збору в дохід Державного бюджету України. У разі коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку.

Натомість до позову додано платіжне доручення про сплату судового збору в сумі 229,40 грн., в якому не заповнені усі передбачені графи, крім того, поставлена печатка на передбаченому для неї місці та написі про зарахування коштів до державного бюджету не є гербовою, якою мають бути посвідчені підписи уповноважених посадових осіб керівника та бухгалтера, а, виходячи з її найменування "Для документів", по своїй суті передбачена для посвідчення копії документів позивача, що також підтверджується доданими додатками до позову, на яких міститься відбиток такої ж печатки.

Таким чином, надане платіжне доручення не може вважатися належними та допустимими доказами сплати позивачем судового збору за пред'явлення позовних вимог до С.Л. Жирнова.

Крім того, відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду м. Києва від 17.09.2012 року № 01-06/1260/2012 "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" в зв'язку з тим, що чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору, було зазначено, що за наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету господарський суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано.

У прохальній частині позивачем заявлено одну позовну вимогу.

Відповідно у позовній заяві почергово повинно бути викладено по вказаній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує цю позовну вимогу та зазначення доказів що її підтверджують, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин, підстави також необхідні для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше - для визначення предмета доказування по даній справі.

Позовні вимоги не мають чіткого визначення взагалі та відповідно норм чинного законодавства.

Суд встановив, що до позовної заяви додані не всі докази, які підтверджують обставини по справі, а саме наступне.

Деякі докази містять значні недоліки, у зв'язку з якими суд не вбачає можливим їх всебічне та повне дослідження без усунення недоліків.

Докази надаються у встановленій процесуальним законом формі. Недотримання (порушення) форми отримання (надання) доказів обумовлює те, що вони при вирішенні судом справи до уваги братись не будуть. Крім того, докази мають відповідати певним вимогам, тобто мають бути належними та допустимими. Процесуальною формою доказів є визначені цивільним процесуальним законом засоби доказування, в яких містяться фактичні дані, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. У цивільному процесі основоположними засобами доказування, серед інших, є письмові докази.

Позивачу слід надати до суду копії з оригіналів документів, які належним чином посвідчені, мають підпис та прізвище відповідальної особи, яка має на це відповідні повноваження. Посвідчення документа здійснюється відповідно до вимог Національного стандарту України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, так завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою "Згідно з оригіналом", засвідченою печаткою, дати засвідчення копії. Засвідченню підлягають копії тільки тих документів, що виходять від підприємств, організацій, установ і стосуються особистих прав і законних інтересів громадян. Натомість, жоден документ який міститься в матеріалах позовної заяви не засвідчений належним чином, позовна заява та довіреність також не мають відтиску печатки товариства позивача.

Вказані правовідносини передбачають обов'язковий порядок досудового врегулювання спору. Тому позивачу потрібно подати до суду докази на підтвердження досудового врегулювання спору, оскільки, як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач не надав докази щодо направлення будь-якої досудової вимоги на адресу відповідача. Матеріали позовної заяви не містять зворотнього поштового повідомлення про отримання відповідачем вимоги позивача надісланої в порядку досудового врегулювання спору, що також необхідно надати до суду.

Згідно Заяви про відкриття карткового рахунку, зазначено що з іншого боку виступає Банк, а саме - Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", однак з огляду на умови та правила надання банківських послуг, останні не мають підпису відповідача.

Тому позивачу необхідно надати до суду умови і правила надання банківських послуг, які були підписані відповідачем.

До матеріалів справи доданий розрахунок заборгованості підписаний особою прізвище якого не вказано, при цьому також не вказано якою уповноваженою особою його виконано. Тобто позивачу необхідно надати до суду розрахунок заборгованості виконаний та підписаний уповноваженою особою та завірений належним чином.

Позивач зазначає, що залишок боргу по кредиту становить 5016,33 грн, проте обґрунтувань в підтвердження даних обставин не зазначає та відповідної виписки по особовому рахунку до позову не додає.

Крім того, не зазначено, яким чином відповідач отримав зазначені кошти згідно заяви. Тому позивачу слід надати до суду докази на підтвердження перерахунку або видачі кредитних коштів саме зі сторони Банку.

Деякі докази містять значні недоліки, у зв'язку з якими суд не вбачає можливим їх всебічне та повне дослідження без усунення недоліків.

Зазначені недоліки не дають можливості суду підготувати та розглянути заяву в суді першої інстанції.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст.119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.119 - 121, 208, 209 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків заяви протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О.Козленко