У Х В А Л А

судового засідання

01.07.2015 Франківський районний суд м.Львова у складі:головуючого-

судді Гулієвої М.І.

при секретарі Матвієнко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в

у провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,згідно договору про відступлення права вимоги №3 від 01.03.11р.,укладеного між ОСОБА_1та КС»Галіція Кредит».

Відповідачка подала заяву про закриття провадження по даній справі,посилаючись на те,що існує рішення Франківського районного суду м.Львова від 21.10.13р.,яке набрало законної сили,постановлене з приводу спору між тими ж сторонами, про той же предмет,і з тих самих підстав.

У судовому засіданні позивач проти закриття провадження у справі заперечив та пояснив,що Франківським районним судом м.Львова 21.10.13р.дійсно прийнято рішення за його позовом до ОСОБА_2про стягнення боргу згідно договору про відступлення права вимоги,однак , в судовому засіданні його пояснень не було вислухано,він не встиг пояснити про те,що відповідачці договір про відступлення права вимоги було вручено особисто,вона погоджувалась здійснювати виплати,у зв»язку з чим на примірнику договору записала його прізвище і номер рахунку та у 2011р.сплатила 400грн.Рішення суду він не оскаржив,так як це мав зробити юрист кредитної спілки, але як з»ясувалось згодом, апеляційна скарга подана не була.Відповідачка залишається і надалі боржником і договір уступки вимоги отримала додатково 21.10.13р.

Відповідачка клопотання про закриття провадження у справі підтримала,просить його задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної справи та справи 2/465/1710/13,суд приходить до висновку,що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ст.205 ч.1п.2 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв»язку з відмовою позивача від позову,або укладенням мирової угоди сторін,ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами,про той самий предмет і з тих самих підстав

Як встановлено в судовому засіданні, 21.10.13р.Франківським районним судом м.Львова розглянено справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу в сумі 6251грн. згідно договору про відступлення права вимоги за кредитним договором №514-09 К ЛВ від 14.09.09р.до ОСОБА_2,укладеного 01.03.11р. між ОСОБА_1та КС»Галіція кредит».Рішенням суду від 21.10.13р. у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог.Рішення суду не оскаржувалось та набуло законої сили.

З матеріалів справи №2/465/1710/13 вбачається,що в судовому засіданні позивач давав пояснення з приводу вручення договору відповідачці та часткової сплати нею суми боргу у 2011р., досліджувались всі обставини,що мають значення для вирішення спору та в рішенні суду надано оцінку всім доказам,наданим сторонами.

31.10.14р.Коцань М.В.звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про стягнення боргу,згідно договору про відступлення права вимоги №3 від 01.03.11р.,укладеного між ОСОБА_1та КС»Галіція Кредит».Однак,при цьому надав копію додаткової угоди №2 до договору про відступлення права вимоги від 21.10.13р.,на яку посилається у поданій 01.07.15р.заяві як на обгрунтування позовних вимог.

Оскільки, при постановленні рішення судом 21.10.13р.вказана додаткова угода не була предметом дослідження, у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.168, 205 ч.1п.2 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в

У задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 про закриття провадження у справі відмовити.

Суддя М.І.Гулієва