ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8513/15-ц
провадження № 2/753/4796/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Шклянки М.П.,

при секретарі Москаленко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату квартирної плати, утримання будинку та прибудинкової території. Свої вимоги обґрунтовує тим, що будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі філії державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд - 135 Домобудівельний комбінат», яка є відокремленим підрозділом позивача. Квартира АДРЕСА_1 належить відповідачам на праві приватної власності в рівних долях. В результаті несвоєчасної оплати за отримані житлово-комунальні послуги у відповідачів виникла заборгованість за період з 01.05.2011 року по 01.10.2014 року та становить 5889,94 гривень, й оскільки відповідачі не виконують належним чином свої обов'язки по своєчасному внесенню в повному обсязі плати за комунальні послуги, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом й просив стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позов уточнив в сторону збільшення позовних вимог та просив стягнути з відповідачів суму боргу за комунальні послуги в розмірі 10885,19 грн..

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку та у відповідності до вимог ЦПК України, про причини їх неявки суду не відомо, конверти із судовими повістками повернулися до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив застосувати строки позовної давності до вимог про стягнення заборгованості. Крім того, зазначав, що в порушення вимог законодавства позивачем не було належним чином укладено Договір про надання житлово-комунальних послуг з ним та іншим відповідачем, в зв'язку з чим вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі філії державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - «135 Домобудівельний комбінат», яка є відокремленим підрозділом позивача. Судом достовірно встановлено, що позивач здійснює належне обслуговування вказаного будинку, що підтверджується наданими представником позивача копіями договорів про надання відповідних послуг для утримання будинку (а.с.72-88).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях (а.с. 7).

Як вбачається з Довірки Ф-3 від 05.01.2015 року за № 21 відповідачі дійсно зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1. (а.с.8).

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачі не сплачують за надані їм житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим, за ними утворилась заборгованість за період з 01.05.2011 року по 01.07.2015 року, що становить 10885,19 гривень (а.с. 9,10,39).

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором.

Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов'язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг.

Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.

Відповідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом достовірно встановлено, що позивачем належним чином та в повному обсязі надаются житлово-комунальні послуги відповідачам

Докази звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй Постанові №6-59ц/13 від 30.10.2013 року.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Отже вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з відповідачів за надані житлово-комунальні послуги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.05.2011 року по 01.07.2015 року.

Відповідно до ст.257 загальна позовна даність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників.

Судом встановлено, що позивач звертався в лютому 2015 року з заявою про видачу судового наказу, оданк у його винесенні було відмовлено зв'язку з наявністю спору про право. Крім того, відповідачами за весь період існування заборгованості частково здійснювались оплати за комунальні послу, що дає підстави вважати про прийняття ними факту заборгованості. Таким чином, суд вважає за можливе, з урахуванням строку позовної давності стягнути з відповідачів суму заборгованості за період з 01.02.2012 року в розмірі 9443,26 грн.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 610 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,-

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Філії Державного підприємства МО України «Укрвійськбуд»-135 Домобудівельний комбінат» (р/р 3924 в ПАТ «Авант-Банк», 1, МФО 380708) заборгованість по оплаті квартирної плати, послуг утримання будинку та прибудинкової території в сумі 9443 (дев'ять тисяч чотириста сорок три) грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Філії Державного підприємства МО України «Укрвійськбуд»-135 Домобудівельний комбінат» (р/р 3924 в ПАТ «Авант-Банк», 1, МФО 380708) судовий збір в сумі 121,80 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Філії Державного підприємства МО України «Укрвійськбуд»-135 Домобудівельний комбінат» (р/р 3924 в ПАТ «Авант-Банк», 1, МФО 380708) судовий збір в сумі 121,80 грн..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ