АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

17 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Ломанову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року про відмову в забезпеченні позову,

встановила:

У травні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 30.11.2007 року між нею та ОСОБА_2, та визнати за нею право на легковий автомобіль марки Volkswagen Golf, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 220 000 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року в порядку забезпечення даного позову накладено арешт на автомобіль марки Volkswagen Golf, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на відкриті на ім'я ОСОБА_2 рахунки в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Ощадбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та накласти арешт на рахунки ОСОБА_2 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Ощадбанк».

Свої доводи обґрунтовує тим, що під час проживання однією сім'єю з відповідачем були відкриті рахунки у банках ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Ощадбанк». На вказані рахунки відкладалися кошти для придбання квартири. Предметом доказування по вказаній справі є наявність у відповідача коштів на рахунках у банках, що підтверджено її поясненнями та відповідними чеками. Оскільки відповідач не збирається добровільно виконувати рішення суду, просила апеляційну скаргу задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є розірвання шлюбу та визнання за позивачем права власності на автомобіль в порядку поділу спільного майна подружжя.

Як пояснила позивач в судовому засіданні, у зв'язку з протиправним відчуженням відповідачем спірного автомобіля, вона позовні вимоги збільшила та просила суд поділити також грошові кошти, що розміщені на розрахункових рахунках відповідача в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Ощадбанк».

На підтвердження наявності відкритих рахунків на ім'я відповідача позивачем надано копії чеків.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних доказів про наявність номерів рахунків (договорів на відкриття карткових рахунків) в банківських установах на ім'я ОСОБА_2

Разом з тим, судом першої інстанції не зроблено жодної правової оцінки наданим позивачем доказам, в тому числі поясненням позивача, а також не надано висновку про те, в чому полягає неможливість забезпечення позову в обраний позивачем спосіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням вимог процесуального закону, що є підставою для її скасування з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 22-ц/796/16180/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Сирбул О.Ф.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.