У х в а л а

іменем україни

10 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Березанський комбінат комунальних підприємств» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та за зустрічним позовом комунального підприємства «Березанський комбінат комунальних підприємств» до ОСОБА_1 про стягнення за касаційною скаргою комунального підприємства «Березанський комбінат комунальних підприємств» на рішення Березанського міського суду Київської області від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 5 листопада 2007 року по 22 листопада 2008 року вона працювала в КП «Березанський комбінат комунальних підприємств» на посаді головного спеціаліста. У день звільнення відповідач не виплатив їй заборгованість із заробітної плати в сумі 13 635,25 грн, яка у подальшому стягнута рішенням суду та отримана 28 квітня 2014 року. Крім цього, рішенням суду стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 листопада 2008 року по 21 квітня 2009 року в сумі 10 775,44 грн. На підставі ст. 117 КЗпП України позивач просила стягнути з КП «Березанський комбінат комунальних підприємств» на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 198 422,25 грн.

У вересні 2014 року КП «Березанський комбінат комунальних підприємств» звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що на користь ОСОБА_1 рішенням суду уже було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10 775,44 грн, які вона отримала у вересні 2009 року, тому просило стягнути з ОСОБА_1 зайво отримані кошти в сумі 13 635,25 грн.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 17 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2014 року, первісний позов задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з КП «Березанський комбінат комунальних підприємств» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки до дня фактичного розрахунку в сумі 103 332,12 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Березанського міського суду Київської області від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково первісний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що відповідач у день звільнення ОСОБА_1 не виплатив їй заборгованість із заробітної плати, яка в подальшому стягнута рішенням суду і остаточно виплачена 28 квітня 2014 року, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з підприємства на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що 13 635,25 грн, сплачені ОСОБА_1 за рішенням суду, є заборгованістю із заробітної плати.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Березанського міського суду Київської області від 17 жовтня 2014 року та ухвала апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Березанський комбінат комунальних підприємств» відхилити.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.О.Савченко