Провадження № 2/243/3046/2015
Справа № 243/5654/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при секретарі - Хорхордіної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Словянська справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр Професіонал» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок,

в с т а н о в и в :

17 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр Професіонал» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

Ухвалою суду від 18 червня 2015 року відкрито провадження по вказаній справі.

У тексті позовної заяви позивачем ОСОБА_1, з посиланням на положення статті 152 ЦПК України, заявлено клопотання про накладення арешту на поточні рахунки відповідача в сумі заявлених позовних вимог. Позивач зазначає, що з огляду на злісне ухилення відповідача від виконання своїх зобовязань за договором, вбачаючи в намірах відповідача навмисне продовження порушення умов договору, враховуючи можливу неплатоспроможність відповідача або настання такої неплатоспроможності найближчим часом, потребується прийняття такого заходу забезпечення позову.

Згідно положень частини 1 та 3 статті 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно пункту 1частини 1 статті 152 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові коти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, про що зазначено у частині 3 статті 152 ЦПК України.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено,що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд

( суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися,зокрема, в тому,що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог,дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою,позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Вивченням заяви про забезпечення позову та матеріалів справи, встановлено, що зміст заяви не відповідає вищезазначеним вимогам закону, оскільки позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на рахунки відповідача ( або рахунок,бо у тексті заяви з цього питання мають місце протиріччя),то він повинен надати суду відомості, потрібні для забезпечення позову: позивачем навіть не зазначено на який рахунок ( або рахунки) необхідно накласти арешт, і які є докази належності цього рахунку ( рахунків) саме відповідачу по справі.

Між тим всі ці відомості є обовязковими для вирішення питання про застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на рахунки відповідача,визначення співмірності виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам , з метою недопущення порушення законних прав відповідача.

Враховуючи те, що відповідно до положень частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, то необхідність надання усіх відомостей, які необхідні для розгляду по суті такої заяви, покладається чинним законодавством саме на ініціатора питання про прийняття заходів забезпечення позову.

Як передбачено положеннями частини 8 статті 153 ЦПК України, суд встановивши,що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином,є законні підстави для повернення цієї заяви ОСОБА_2

Враховуючи те,що текст клопотання про забезпечення позову викладено у позовній заяві, по якій відкрито провадження та призначено судовий розгляд, на адресу позивача підлягає надісланню лише копія цієї ухвали.

Судовий збір позивачем по заяві про забезпечення позову не сплачувався.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 151,152,153,293 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр Професіонал» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, повернути заявнику, надіслав позивачу копію цієї ухвали.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її винесення.

Суддя: