АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/7698/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 643/2144/15-ц Поліщук Т.В.
Категорія: трудові Доповідач - Міненкова Н.О. РІШЕННЯ
07 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - Міненкової Н.О.
суддів - Костенко Т.М.,
за участю секретарів - Гончар А.І., Корасношапка К.С.
заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області про стягнення одноразової грошевої допомоги та середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку, відшкодування моральної шкоди, -
в с т а н о в и л а:
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області на користь ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу в сумі 11699 (одинадцять тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) гривень 64 копійок. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою. Просить скасувати рішення суду в частині відмови задовольнити його вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку та відшкодування моральної шкоди і у цій частині ухвалити нове рішення. Вважає, що суд першої інстанції не застосував ст.ст. 21, 116, 117 КЗпП України, відповідно до яких власник або уповноважений ним орган зобов'язаний виплачувати при звільненні працівника всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації в день його звільнення. В разі невиплати роботодавцем звільненому працівникові всіх належних йому сум, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Також пояснює, що сам факт моральної шкоди встановлюється критеріями загальнолюдських цінностей.

В суді апеляційної інстанції позивач підтримав свою апеляційну скаргу. Відповідач в задоволенні апеляційної скарги заперечував.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У разі не проведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. У разі часткового задоволення позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила в заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав належних доказів правомірності нездійснення нарахування та виплати грошової допомоги позивачеві при звільненні у зв'язку із виходом на пенсію в розмірі 10 посадових окладів у відповідності до Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та її робочих органів, затвердженого постановою правління Фонду від 24.02.2004 року №-12. Пунктом 6.5 Положення передбачено, що одноразова грошова допомога надається працівникам виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів при звільненні з роботи за власним бажанням, пов'язаним із виходом пенсію за віком, за умови, якщо право на державне пенсійне забезпечення за віком настало виключно у період перебування таких працівників у трудових відносинах з виконавчою дирекцією Фонду або її робочими органами.

За пунктами 6.6.,6.1,6.2,6.5 Положення, виплата грошової допомоги здійснюється в межах фонду оплати праці працівників.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 15 лютого 2014 року написав заяву на ім'я начальника управління виконавчої дирекції Фонду з проханням звільнити його з займаної посади за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію за віком з 25 грудня 2014 року та виплатити йому одноразову допомогу у розмірі 10 посадових окладів згідно із затвердженим Положенням про оплату праці та колективним договором за роботу у Фонді з 2002 року. Заява зареєстрована 16.12.2014 року( а.с. 104).

Згідно з наказом № 385-к від 19 грудня 2014 року ОСОБА_3 звільнено з посади страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму Фонду за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію, з виплатою грошової допомоги у розмірі 3246,42 грн., відповідно до п.6.5 Положення.( а.с.8).

Платіжним дорученням №-2616 на картку позивача було перераховано 2710,76 грн.( одноразова грошова допомога при звільненні, згідно наказу 3246,42 грн.,з відрахуваннями)( а.с.106).

Заперечуючи проти позову представник відповідача посилався на відсутність коштів для виплати одноразової допомоги при звільненні в розмірі вказаному в Положенні( п.6.5 Положення, виплата грошової допомоги здійснюється в межах фонду оплати праці працівників). В наказі про звільнення та виплату коштів від 19 грудня 2014 року відсутні хоча б якісь пояснення щодо виплати позивачу грошової допомоги у меншому розмірі.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області на користь ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу в сумі 11699 (одинадцять тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) гривень 64 копійок. В іншій частині позову відмовлено. Тобто, рішенням суду повністю задоволені вимоги позивача про стягнення на його користь сум, які підлягали сплаті при звільненні.

РішенняМосковського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2015 року відповідачем оскаржено не було, а тому судовою колегією переглядалося в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_3

Представником відповідача не надані належні обґрунтування зменшення грошової допомоги ні в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанціїВраховуючи, що спір про розмір належних позивачу виплат при звільненні вирішено на користь позивача, відповідальність за затримку розрахунку підлягає задоволенню в повному обсязі, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 117КЗпП України (у разі не проведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум, вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу) та із судовою практикою та роз'ясненнями викладеним в Правових позиціях ВСУ.

З матеріалів справи вбачається, що середньоденний заробіток позивача складав 205 грн. 83 коп. Кількість робочих днів з 26.12.2014 року по 06 .10.2014 року буде складати ( 205,83 грн. х на 196 робочі дні) = 40 342 грн. 68 коп.

Підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних зв'язків вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч.3 п.1 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для її відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судова колегія вважає, що з урахуванням наданих обґрунтувань моральної шкоди та наданих доказів необхідно стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313, 317,319 ЦПК України судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2015 року змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути зУправління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 26 грудня 2014 року по 06 жовтня 2015 року в сумі 40 342 грн. 68 коп., без урахування податків та інших обов'язкових платежів та на відшкодування моральної шкоди стягнути 500 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області в дохід держави судовий збір в розмірі 403,42 коп.

В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.10.2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - Н.О. Міненкова

Судді - І.Г. Гальянова

Т.М. Костенко