Справа № 520/8101/15-ц
Провадження № 2/520/3869/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Прохорова П.А.
при секретарі Козловій Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 та Державна прикордонна служба, про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди матері, -
Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, за яким просить надати її дозвіл на виїзд її онуки Климентьєвої Ніколь Юріївни ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон, без згоди матері, ОСОБА_2.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказувала на те, що відповідач є матірю вказаної дитини, та на час вирішення справи дитина проживає з третьою особою, її рідним батьком, та сином позивача, таким чином дитина є онукою позивача.
На теперішній час, запоясненнями позивача, склалась ситуація за якої через відсутність згоди матері на виїзд дитини за кордон без її супроводу, інтереси дитини зазнають істотних обмежень. Зокрема позивач планує туристичну подорож до Японії та має можливість та намір взяти із собою у таку подорож дитину, що позитивно вплине на її культурний та духовний розвиток, розширить її кругозір, однак через негативну позицію матері такі інтереси дитини можуть бути порушені, а тому позивач просить про їх судовий захист, шляхом надання відповідного дозволу на виїзд дитини за кордон Укра.їни, до Японії, у супроводі позивача, у період з 24.07.2015 року по 04.08.2015 року.
В судове засідання сторони не зявились, про час та місце його проведення повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала.
Третя особа ОСОБА_3, звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, заявлені позивачем вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявилася, повідомлень, заяв, клопотань або заперечень не надала.
Виходячи з наведених обставин суд дійшов висновку про настання передбачених ч.4 ст. 169 ЦПК України обставин та можливість вирішення справи за відсутності сторін, на підставі наявних серед її матеріалів доказів.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ЖД №339655 від 13 січня 2001 року, що було видано ВРАЦС Центрального районного управління юстиції м. Одеси, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 Ніколь Юріївни, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач, відповідно до наданих суду пояснень, є матірю ОСОБА_3 та, відповідно, бабусею ОСОБА_3 Ніколь Юріївни, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно наданих позивачем пояснень що не заперечувались відповідачем, остання ухиляється від надання дозволу на виїзд вказаної дитини закордон у супроводі бабусі.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 13 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право покинути будь-яку країну, включаючи й свою власну, і повертатися у свою країну.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний, право вільно залишати територію України.
Відповідно до ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Відповідності до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України.
Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Частиною 2 ст. 155 Сімейного кодексу України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги надані позивачем відомості про оформлення туристичних документів на її імя та імя дитини щодо їх виїзду з метою туризму до Японської Держави у період з 24.07.2015 року по 04.08.2015 року, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність їх задоволення у повному обсязі.
Керуючись положеннями ст. ст. 10, 11, 57-60, 169, 208, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 7, 150, 154, 155, СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 та Державна прикордонна служба, про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди матері задовольнити.
Надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 Ніколь Юріївни, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України, до Японської держави, у супроводі бабусі, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у період з 24.07.2015 року по 04.08.2015 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення його повного тексту. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту цього рішення.

Суддя П. А. Прохоров