Справа №: 398/4662/15-ц
"04" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Тимченко Л.М.
з участю секретаря Міщенко С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей,-
ОСОБА_1 (надалі позивач) 15 вересня 2015 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач) про стягнення аліментів на період її навчання, просить суд стягнути з батька аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є її батьком, однак після досягнення повноліття він добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання та навчання, оскільки вона навчається на денній формі навчання фельдшерського відділення Олександрійського медичного училища. Просить суд задовольнити позовні вимоги, стягнути з 01 вересня 2015 року аліменти на її користь, оскільки батько має таку фінансову можливість.
В судове засідання позивач, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи не зявилася, в письмовій заяві до суду просить розглянути справу за її відсутності, на своїх вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання також не зявився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в суді. Про причину неявки до суду відповідач суд не повідомив, письмових заяв чи клопотань до суду від нього не надійшло. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в суді, оскільки до суду повернулись поштові відправлення з відміткою пошти про особисте отримання поштової кореспонденції та «за закінченням терміну зберігання».
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалам цивільної справи, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України.
При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.
Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 3 - 15, 17-20,75-84, 180-182,191, 199 200 Сімейного кодексу України.
За змістом ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд призначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання дитини другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми донькою, сином.
Приймаючи до уваги матеріальне забезпечення позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача.
Суд приймає до уваги, що позивач не має достатнього доходу, необхідного для витрат на забезпечення їжею та достатніх витрат на прожиття та навчання дитини, а тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має змогу надати.
Судом встановлено, що відповідач є працездатним, здоровим, працює, іншим особам аліменти не сплачує, тому зобовязаний утримувати дитину після досягнення повноліття на час навчання, однак відповідач від такого обовязку ухиляється.
Суд приймає до уваги матеріальне становище і в сім'ї позивача, і в сімї відповідача. За відсутності довідок про доходи відповідача, приймаючи до уваги, що відповідач є працездатним, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, доходу на утримання дитини щомісячно тільки на час навчання в Олександрійському медичному училищі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 навчається в Олександрійському медичному училищі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір на користь держави.
Враховуючи викладені обставини та керуючись ст.ст. 4- 11, 15,16, 22 ЦК України, ст.ст. 3 - 15, 17-20,75-84, 180-182,191, 198- 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 4-11, 15, 57-60, 212-215, 224, 367 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 15 вересня 2015 року на час її навчання в Олександрійському медичному училищі, тобто до 30 червня 2016 року.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі
Рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць суд піддає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Копію рішення направити сторонам у справі не пізніше пятиденного строку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: