Єдиний унікальний номер (справа №) 2-2247/11
Номер провадження у суді 2-п/216/39/15
УХВАЛА

17 липня 2015 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Романів Н.Є.,

відповідача ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду Міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2015 року (повний текст від 22.06.2015 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, виселення, зобов'язання зняти з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач просив скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку. Заяву мотивував тим, що у судове засідання 16.06.2015 року не міг зявитись з поважної причини хвороби, що підтверджено листком непрацездатності. Відсутність у засіданні позбавила відповідача надати матеріали кримінального провадження, яке відкрито за його заявою відносно посадових осіб Центрально-Міського відділу ДВС за фактом незаконного звернення стягнення на квартиру. Стаття 16 ЦК України не містить такого способу захисту цивільного права як зобовязання вчинити певні дії.

В судовому засіданні 17.07.2015 року відповідач свої доводи підтримав та наполягав на задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечував, пояснив, що сам факт наявності кримінального провадження не має жодного значення, оскільки останнє систематично відкривається та закривається уже багато років, у кримінальному провадженні навіть підозра не предявлялась.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність досудового розслідування СВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області кримінального провадження №0000084 за ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України за фактом зловживання та службового підроблення службовими особами Центрально-Міського ВДВС КМУЮ не спростовує наявних у справі доказів, на яких базуються висновки заочного рішення. Як вбачається з листа заступника прокурора м. Кривого Рогу від 19.05.2015 року №56-605-14 процесуальне рішення на даний час у вказаному провадженні не прийнято. Крім того, з набуттям чинності Кримінального процесуального кодексу України досудове розслідування відповідно до ч.1 ст.214 КПК України розпочинається за заявою, за повідомленням або після самостійного виявлення слідчим, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не за фактом чи відносно певних осіб. Слідчий під час досудового розслідування, в якому підозра не предявлена, не обмежений строками, оскільки статтею 219 КПК України визначено строки закінчення досудового розслідування, які слід відраховувати від дати повідомлення особі про підозру, а строки від моменту початку досудового розслідування до моменту повідомлення особі про підозру законом не встановлено. В той же час суд обмежений строками розгляду цивільної справи.

Доводи щодо вичерпного переліку способів захисту права, застосування неналежного способу захисту права суд відхиляє, оскільки згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, тобто перелік способів захисту права у даній нормі не є вичерпним; суд зобовязав вчинити певні дії не відповідача у справі, тобто не захистив право у певний спосіб, а лише на виконання рішення суду в порядку ч.1 ст.217, п.2) ч.1 ст.220 ЦПК України визначив порядок його виконання (зазначив дії, які треба виконати) виконавцем.

Отже, судом не було встановлено, що відповідач повідомив про докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Дана умова є однією із двох обовязкових умов, передбачених ч.1 ст.232 ЦПК України. Лише наявність доказів про поважність причин неявки у судове засідання не може бути підставою для застосування ч.1 ст.232 ЦПК України для скасування заочного рішення.

Керуючись п.1) ч.3 ст.231 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду Міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2015 року (повний текст від 22.06.2015 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, виселення, зобов'язання зняти з реєстрації.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 17 липня 2015 року.

Суддя Мазурчак В.М.