Справа № 373/937/15ц Головуючий у І інстанції Рева О.І.
Провадження № 22-ц/780/3753/15 Доповідач у 2 інстанції Даценко Л. М.
Категорія 52 09.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

09 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного історико-етнографічного заповідника "Переяслав", третя особа генеральний директор Національного історико-етнографічного заповідника "Переяслав" Лукашевич Олексій Михайлович про визнання незаконним та скасування наказу,

встановила:

У квітні 2015 року позивач звернувся із вказаним позовом до суду, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» від 26.12.2014 року № 76-ОД «Про закріплення робочих місць».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він працює у відповідача на посаді заступника генерального директора з науково-реставраційної роботи. 26 грудня 2014 року генеральний директор видав наказ № 76-ОД, яким закріпив його робоче місце в кімнаті № 6 адміністративного приміщення № 6 на території науково-дослідного філіалу «Музей народної архітектури та побуту Середньої Наддніпрянщини» Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» «Переяслав», що знаходиться за адресою: вул. Літописна, 2 у м. Переяслав-Хмельницький. Наказом від 26.01.2015 року № 10-ОД до оскаржуваного наказу було внесено зміни, відповідно до яких його робоче місце було визначено в кімнаті № 3 адміністративного приміщення № 6 на території науково-дослідного філіалу «Музей народної архітектури та побуту Середньої Наддніпрянщини» НІЕЗ «Переяслав», що знаходиться за адресою: вул. Літописна, 2 у м. Переяслав-Хмельницький.

Його посада віднесена до категорії керівників і до його посадових обов'язків входить забезпечення та організація реставраційних робіт у заповіднику. Відповідно до п. 15 Інструкції з обліку та збереження музейних цінностей, затвердженої наказом Міністерства культури СРСР від 17.07.1985 року призначення, звільнення та переміщення працівників обліку, збереження та реставрації повинні здійснюватися тільки за погодженням із головним зберігачем. В порушення такої вимоги нормативно-правового акту, який діє на території України, відповідач не погодив його переміщення із головним зберігачем. На цій підставі вважає оскаржуваний наказ незаконним та просить його скасувати.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати зазначене рішення, ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити повністю, посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Так, суд дійшов до необґрунтованого висновку про те, що переміщення позивача не потребує погодження головного зберігача фондів НІЕЗ «Переяслав». Позивач відноситься до працівників реставрації і основним його завданням відповідно до посадової інструкції заступника генерального директора з науково-реставраційної роботи від 19.11.2012 року є забезпечення та організація реставраційних робіт у заповіднику. Тому суд безпідставно не застосував до даних правовідносин ст. 141 КЗпП України та п. 15 Інструкції з обліку та збереження музейних цінностей, затвердженої наказом Міністерства культури СРСР від 17.07.1985 року, якою передбачено призначення, звільнення та переміщення працівників обліку, збереження та реставрації тільки за погодженням з головним зберігачем. Оскаржуване рішення не відповідає ст. 213 ЦПК України, оскільки суд надав необґрунтованої переваги доводам відповідача та третьої особи, відхилив доводи позивача, не врахував пояснення його представника і жодним чином не мотивував це у рішенні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що оскільки позивач в силу покладених на нього функціональних обов'язків безпосередньо не займається ні обліком, ні збереженням, ні реставрацією музейних цінностей, тому при здійсненні переміщення не потребує погодження з головним зберігачем.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з п. 3 ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

Встановлено, що наказом генерального директора Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» від 26.12.2014 року № 76-ОД «Про закріплення робочих місць» з метою покращення умов праці, оперативного вирішення виробничих питань робоче місце заступника генерального директора з науково-реставраційної роботи закріплене в кімнаті № 6 адміністративного приміщення № 6 (Музей народної архітектури та побуту Середньої Наддніпрянщини).

Наказом генерального директора від 26.01.2015 року № 10-ОД внесено виправлення в зазначений вище наказ, закріплено робоче місце заступника генерального директора з науково-реставраційної роботи в кімнаті № 3 адміністративного приміщення № 6 на території науково-дослідного філіалу «Музей народної архітектури та побуту Середньої Наддніпрянщини». Зміст цього наказу доведено до позивача 26.01.2015 року.

Відповідно до п. 15 Інструкції з обліку та збереження музейних цінностей, затвердженої наказом Міністерства культури СРСР від 17.07.1985 року призначення, звільнення та переміщення працівників обліку, збереження та реставрації повинні здійснюватися тільки за погодженням із головним зберігачем.

Згідно з посадовою інструкцією заступника генерального директора з науково-реставраційної роботи НІЕЗ «Переяслав» від 19.11.2012 року, він призначається на посаду і звільняється із займаної посади наказом генерального директора заповідника та безпосередньо йому підпорядковується. Згідно з визначеними в посадовій інструкції завданнями та обов'язками, він зокрема: координує та контролює науково-реставраційний напрямок роботи у

заповіднику. Координує роботу і взаємодію структурних підрозділів, що направлені на збереження (реставрацію) пам'яток культурної спадщини, музейних предметів. Бере участь у регулярному огляді музейного фонду, виявленні експонатів, що потребують реставрації. Ініціює проведення необхідних реставраційних робіт об'єктів культурної спадщини, музейних предметів. В межах своїх обов'язків бере участь в організації виставок музейних предметів. Контролює проведення робіт по дослідженню причин пошкоджень або порушень первісного вигляду експонатів, визначенню способів їх усунення. Ініціює роботу по реставрації та консервації в первісному вигляді пам'яток музейних предметів, зберігаючи їх історичне і художнє значення. Подає пропозиції до плану реставраційних робіт та графіку черговості їх проведення. Контролює роботу з обстеження експонатів заповідника до та після проведення їх виставок. Очолює реставраційну раду заповідника, забезпечує її діяльність та ініціює виконання її рішень. У межах своєї компетенції дає вказівки, обов'язкові для всіх підрозділів та працівників. Вирішує всі питання в межах наданих йому прав, доручає виконання окремих організаційно-господарських функцій іншим посадовим особам: керівникам структурних підрозділів. Надає пропозиції генеральному директору щодо організації стажування реставраторів нижчої категорії, підвищення професійного рівня співробітників, висуває їх на одержання наступних кваліфікаційних категорій. Бере участь у забезпеченні ефективного використання і зберігання закріпленого за НІЕЗ «Переяслав» майна, об'єктів культурної спадщини, музейних предметів.

З урахуванням наведеного, судом вірно встановлено, що позивач в силу покладених на нього функціональних обов'язків безпосередньо не займається ні обліком, ні збереженням, ні реставрацією музейних цінностей. Він лише виконує адміністративно-розпорядчі функції і його переміщення з одного робочого місця (кабінету) до іншого не впливає на обсяг його роботи, а тим паче не створює жодної перешкоди щодо здійснення ним своїх трудових обов'язків, які не стосуються обліку, збереження та реставрації музейних цінностей.

За таких обставин суд дійшов вірного висновку, що погодження головного зберігача фондів НІЕЗ «Переяслав» на переміщення заступника генерального директора з науково-реставраційної роботи не потребує.

Крім того, колегія суддів вважає, що таке переміщення робочого місця позивача не порушує його трудових прав.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в позові.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді