№ 207/4455/13-ц
№ 2/207/42/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : САВЧЕНКА В.О.

при секретарі : ГОРБ С.Б.,

представника відповідача : ТОРІШНЬОЇ Г.А.

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську справу за позовом Б Л О Х А ОСОБА_2 до Державного підприємства «Бар`єр» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення коштів за використання власного транспорту та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач у жовтні 2013 р. звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Бар`єр» про визнання незаконним наказу № 158 /ОС від 10.09.2013 року про звільнення його з роботи та просив поновити його на посаді заступника директора з режиму та фізичного захисту начальника служби безпеки та адміністративного забезпечення ДП «Бар`єр», а також стягнути з Відповідача кошти за використання власного засобу у сумі 1840 грн. та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 10 000 грн., а також стягнути моральну шкоду у сумі 20 000 грн. та невиплачені кошти за лікарняним листком.

18 грудня 2013 позивач з метою уточнення позовних вимог звернувся до суду з клопотанням, в якому просив витребувати у Відповідача наступні документи : копії наказів про застосування до нього дисциплінарних стягнень; копії документів, які послужили підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності; копію наказу про його звільнення; довідку про середньоденну заробітну плату, копію наказу про відшкодування витрат за використання особистого транспорту в службових цілях.

На підставі наданих документів 29.01.2014 року Позивачем до суду була надіслана заява про зміни позовних вимог з проханням : визнати незаконним та скасувати накази № 152/к від 04.09.2013 та 157/ос від 09.09.2013 року про винесення дисциплінарного стягнення; визнати незаконним та скасувати наказ № 158/ ОС від 10.09.2013 р про його звільнення; поновити його на посаді заступника директора з режиму та фізичного захисту начальника служби безпеки та адміністративного забезпечення ДП «Бар`єр»; стягнути з Відповідача на його користь кошти за використання власного транспортного засобу в сумі 1840, грн.; стягнути з Відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 10.09.2013 р, по момент фактичного поновлення на роботі виходячи з розрахунку середньоденної заробітної плати 239,49 грн; стягнути з Відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

16.07.2014 року Позивач надав суду дві копії епікризу із історії хвороби та довідку про середньоденну заробітну плату за період з 19 травня 2014 року по теперішній час, так як він на теперішній час працевлаштувався на підприємство ТОВ «Камянський елеватор» (з 19.05.2014 року), де його середньоденна заробітна плата складає 129 грн. 68 коп.

Як встановлено в судовому засіданні ,в кінці червня 2013 року на посаду в.о. директора ДП «Бар`єр» було призначено ОСОБА_3, який почав робити переміщення працівників, призначаючи на ключові посади своїх друзів.

25 липня 2013 року позивачу стало відомо, що на радіаційно-забрудненій будівлі № 46, невідомими ведуться роботи по вирізанню комунікацій та технологічного обладнання. Позивач з головним інженером ОСОБА_4, заступником начальника служби безпеки ОСОБА_5, та співробітником Дніпродзержинського міського відділу СБУ старшим лейтенантом ОСОБА_6, виїхали на вказану будівлю, де виявили фрагменти вирізаного обладнання та прилади для різки метала. Про це був одразу поставлений до відома в.о. директора ОСОБА_3, який прибув до вказаного обєкту та на власні очі переконався, що іде несанкціонований виріз технологічного обладнання та комунікацій. Позивачу було дано завдання провести службове розслідування та повідомити правоохоронні органи. Позивачем було встановлено, що вирізання металу було організовано заступником головного інженера ДП «Бар`єр» ОСОБА_7 Про це 26 липня 2013 року було доведено до відома в.о. директора та підготовлені відповідні документи до правоохоронних органів. 29 липня 2013 року ( понеділок) Позивачу було поставлено до відома, що підприємство його послуг більш не потребує та було рекомендовано написати заяву про звільнення. Документи службового розслідування до правоохоронних органів не передавалися.

Цього же дня, тобто 29.07.13 року, Позивач потрапив до лікарні з гіпертонічним кризом та знаходився на лікарняному до 23 серпня 2013 року, що підтверджується доданими медичними документами. Позивач до роботи приступив 26 серпня 2013 року. Позивач вважає, що у нього виник конфлікт з директором через те, що у директора були дружні стосунки з ОСОБА_7Г, якого позивач обґрунтовано підозрював в організації вирізання технологічного обладнання. Вказаний факт підтверджується головним інженером ОСОБА_4В, та заступником начальника служби безпеки ОСОБА_8

Наказом № 152/к від 04 вересня 2013 року Позивачу була винесена догана за відсутність останнього на робочому місці в період з 14.45 до 16.00 годин, на підставі складеного 03.09.13 акту про відсутність на роботі з посиланням на наказ № 58 від 13.06.2013 «Про посилення трудової дисциплін на підприємстві».

Наказом № 157 /ос від 09 вересня 2013 року Позивачу знову винесено догану на підставі акту про відсутність на роботі 09 вересня 3013 року з 09 год. 50 хв. до 10 год. 50 хв.

09 вересня 3013 року на ім`я директора була надана службова записка в якій було вказано, що згідно наказів № 75 від 26 липня 2013 року та № 84 від 20 серпня 2013 року комісійно було проведено службове обстеження обєктів, які перебувають на балансі ДП «Бар`єр» та обліковуються в бухгалтерському обліку по розділу «Основні засоби». Комісія провела обстеження технічного стану на 45 об'єктах.

В ході проведення обстеження були виявлені недоліки і розбіжності з фінансовими документами . : Будівля № 224 відсутність електрокабеля :-НОБ 3*25*16 = 60 п.м.;-АНРГ 3*4 = 115 п.м.; -АНРГ 2*4 = 290 п.м.; калорифер ст..ФБ 10ст.3-30 кв.м.;вентилятор 49*57*6* - 2 шт.; Будівля № 120 відсутність 160 тротуарних плит 1,0 +1.0 + 160 кв.м.; На дільниці трубопроводи пічної дільниці відсутні : монтажний трубопровід ДУ 300 ДУ 32 н/ст..довжиною 2992 п.м.;трубопровід ТР-9 ДУ 200-ДУ 18 н/ст..довжина 776 п.м., трубопровід ТР-9 ДУ 89* 4,5 н/ст..довжина 15 п.м.,трубопровід ТР-9 ДУ 57*3.5.н/ст.. 152 п.м., трубопровід ТР-9 ДУ 25*3 н/ст..=25 п.м.

10 вересня 2013 року наказом № 158 /ос за невиконання позивачем обовязків покладених на нього трудовим договором , з урахуванням того , що до нього раніше двічі застосовувалися дисциплінарні стягнення, було звільнено з роботи на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Позивач вважає, що вимоги Відповідача про звільнення і формулювання його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП є незаконними і не відповідають дійсності в частині систематичного невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором. Вважає, що таке ставлення до нього є необґрунтовано упередженим, що випливає з конфліктних відносин і спрямоване на звільнення його від займаної посади будь-яким шляхом, чим йому заподіяна моральна шкода. Звільнення його за п. 3 ст. 40 КЗпП не дозволяє йому ніде працевлаштуватися за його спеціальністю, фактично позбавляє можливості займатися професійною діяльністю, у зв'язку з чим він відчуває матеріальні труднощі. Він не має коштів на гідне утримання, не має можливості вести звичний для нього спосіб життя, придбати в достатній кількості продукти харчування, предмети першої необхідності, ліки, інші необхідні речі. З тих пір як його звільнили з роботи, погіршилося ставлення до нього з боку оточення за місцем проживання, колег по роботі, що призводило до значних моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації його життя .

В судових засіданнях позивач позовні вимоги підтримував в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, та в уточненнях до нього.

Представник відповідача ДП «Бар`єр» в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення коштів за використання власного транспортного засобу у сумі 1840 грн. В решті позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що при звільненні позивача будь-яких порушень трудового законодавства допущено не було.

Вислухавши осіб, які з`явилися, свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Наказом № 158 /ос за невиконання позивачем обовязків покладених на нього трудовим договором, з урахуванням того, що до нього раніше двічі застосовувалися дисциплінарні стягнення, було звільнено з роботи на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Суд вважає, що звільнення позивача з роботи здійснено з порушенням норм трудового законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення - догана чи звільнення. Строк та порядок застосування дисциплінарного стягнення визначені статтями 148, 149 КЗпП України.

Згідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

У відповідності до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Згідно до ст. 57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Встановлено, що виданню наказу про звільнення позивача з роботи передували накази відповідача № 152/к від 04 вересня 2013 р та № 157 від 09.09.2013 р. про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності

Суд вважає, що зазначені накази є незаконними, виходячи з наступного.

Наказом № 152 к від 04.09.2013 р позивачу винесено догану за порушення вимог п. 3 наказу № 58 від 13.06.2013 р «Про посилення трудової дисципліни на підприємстві». Пункт 3 даного наказу передбачає дисциплінарну відповідальність за відсутність працівника на своєму робочому місці.

Наказом № 157 ос від 09.09.2013 р. позивачу винесено догану за повторне порушення вимог п. 3 наказу № 58 від 13.06.2013р «Про посилення трудової дисципліни на підприємстві». Пункт 3 даного наказу передбачає дисциплінарну відповідальність за відсутність працівника на своєму робочому місці.

Відповідно до законодавства «Постійне робоче місце те на якому працівник знаходиться половину або велику частину свого робочого часу (більше двох годин безперервно). Якщо з цих обставин робота виконується на різних ділянках робочої зони, то постійним місцем вважається вся зона. Робоча зона певний простір, в якому розташовані робочі місця постійного або непостійного (тимчасового) перебування працівників. Тимчасове робоче місце те на якому працівник знаходиться менше половини або менша частина (менше 2 годин безперервно) робочого часу.

Згідно Посадової інструкції № 77 затвердженої наказом директора підприємства № 111 від 02.11.2012 р. заступник директора з режиму та фізичного захисту начальник служби безпеки та адміністративного забезпечення: п.2.2 «забезпечує виконання заходів щодо спроби несанкціонованого проникнення на обєкт що охороняється»; п.2.4. «здійснює перевірку й оцінку лояльності робітників підприємства…»; 2.5 «забезпечує недоторканість матеріальних цінностей, запобігаючи спробам несанкціонованого доступу до них»; п.11 «забезпечує дотримання строгого контрольно-перепускного режиму на обєкти підприємства…»; п.2.14 «здійснює контроль за забезпеченням параметрів і характеристик фізичного захисту.» ; п.3.2 «здійснювати взаємодії з керівниками (співробітниками) усіх (окремих) структурних підрозділів підприємства.»; п.3.7. «самостійно вести роботу зі структурними підрозділами підприємства, а також іншими організаціями з питань що входять у його компетенцію». Об`єкти (споруди та хвостосховища), які належать ДП «Бар'єру», знаходяться на території колишнього ВО «Придніпровський хімічний завод», площа складає 147 га з протяжністю периметра 10 км 800 м та хвостосховища на відстані від території колишнього ВО «ПХЗ» від 2 км до 15 км. Все це вказує , що для Позивача робоче місце це робоча зона.

Наказом № 58 від 13.062013 року «Про посилення трудової дисципліни на підприємстві» робітникам не вказані їх робочі місця. Як встановлено судом робочі місця робітникам визначалися при прийомі на роботу, у тому числі і Позивачу. Так при прийомі Позивача на роботу 24.06.2011 року на посаду інженера служби безпеки було визначене робоче місце, будівля № 66. За період з 24.06.2011 року до моменту звільнення Позивач змінив 4 посади, при яких змінювався обєм роботи та посадові інструкції. Робоче місце при цьому не визначалось жодного разу. Позивач керувався посадовою інструкцією.

В назві акту про відсутність на роботі, на підставі якого винесено догану за наказом № 152 к від 04.09.2013 р вказано «Про відсутність на роботі», час складання 14 год.45 хв., а потім кульковою ручкою внесено запис «відсутність на робочому місці з 14.45 до 16.год.00 хв.».

В назві акту про відсутність на роботі, на підставі якого винесено догану за наказом № 157 ос від 09.09.2013 р вказано «Про відсутність на роботі», а в самому тексті йде мова про відсутність на робочому місці. Позивач пояснень по даному акту не надавав, в акті не розписувався. Акт про відмову від підпису не складався. В самому наказі №157 /ос не вказано за що винесена догана, підпис Позивача в ознайомлені з наказом відсутня, акт про відмову від підпису не складався.

Звільнення за ч. 3 ст. 40 КЗпП України можливе лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до позивача дисциплінарного або громадського стягнення, за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на позивача трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, після отримання від позивача письмових пояснень.

Судом встановлено, письмових пояснень за порушення обовязків, покладених на позивача посадовими інструкціями, правилами внутрішнього трудового розпорядку та інших порушень не вимагалось і Позивачем не надавалось. По факту виявленої недостачі в результаті візуального обстеження інвентаризаційні описи не складались, інвентаризація не проводилась, службове розслідування також не проводилось, пояснення від матеріально посадових осіб не вимагались.

Встановивши незаконність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу № 152 від 04.09. 2013 року та наказу № 157 від 09.09.3013 року суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для звільнення Позивача за ч.3 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, місцевий суд, стягуючи з відповідача на користь Позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 10 вересня 2013 року по час фактичного поновлення на роботі із розрахунку 239.грн.49 коп. становитиме:

- 2013 рік: вересень -14 днів х 239 грн.49 коп. = 3352.грн. 86 коп.;

жовтень-23 дня х 239 грн.49 коп. = 5508 грн.27 коп.;

листопад- 21 день х 239 грн. 49 коп. = 5029 грн. 29 коп.;

грудень 22 дня х 239 грн.49 коп. = 5268 грн. 78 коп.;

-2014 рік : січень -21 день х 239 грн. 49 коп. = 5029 грн.29 коп.;

лютій -20 днів х 239 грн. 49 коп. = 4789 грн. 80 коп.;

березень 20 днів х 239 грн. 49 коп. = 4789 грн.80 коп.;

квітень 21 день х 239 грн. 49 коп. = 5029 грн.29 коп.;

з урахуванням заробітної плати на ТОВ «Камянський елеватор» ;

травень 19 днів х 239 грн. 49 коп. = 4550 грн.31 коп. - ( 10 днів х 129 грн.68 коп.=1296 грн. 68 коп.) =3253 грн.51 коп.;

-червень 19днів х 239 грн.49 коп. = 4550грн.31 коп. ( 19 днів х 129грн.68 коп = 2463 грн 92 коп. ) = 2086 грн.39 коп.;

-липень 23 дня х 239 грн. 49 коп. = 5508 грн 27 коп. ( 23 дня х 129 грн.68 коп. = 2980 грн. 64 коп. ) = 2527 грн. 63 коп.

-серпень 20 днів х 239 грн. 49 коп.= 4789грн.80 коп. ( 20 днів х 129 грн 68 коп.= 2598 грн.60 коп.) = 2196 грн.20 коп.

-вересень 22 дня х 239 грн.49 коп.= 5268 грн. 78 коп. ( 22 дня х 129 грн.68 коп.= 2405 грн.82 коп.;

-жовтень 23 дня х 239 грн. 49 коп. = 5508 грн.27 коп. ( 23 дня х 129 грн.68 коп. =2980 грн. 64 коп. ) = 2527 грн. 63 коп.

-листопад 20 днів х 239 грн. 49 коп.= 4789грн.80 коп. ( 20 днів х 129 грн 68 коп.= 2598 грн.60 коп.) = 2196 грн.20 коп.

-грудень 23 дня х 239 грн. 49 коп. = 5508 грн.27 коп. ( 23 дня х 129 грн.68 коп. =2980 грн. 64 коп. ) = 2527 грн. 63 коп.

2015рік; січень 17 днів х 239грн.49 коп. = 4041 грн.33 коп (17 днів х 129 грн. 68 коп. = 2204 грн.56 коп) =1866 грн.77 коп.

ВСЬОГО 60385 грн. 16 коп. станом на 01.02.2015р

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

За правилами ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Отже, суд вважає, що наказ № 158 від 10 вересня 2013 року про звільнення Позивача винесений з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Суд також вважає, що своїми неправомірними діями, які призвели до хвороби Позивача, порушили його нормальні життєві звязки Відповідач наніс Позивачеві моральну шкоду. Але моральну шкоду відповідач повинен відшкодувати позивачеві у меншому розмірі, -- 5 000 гривень, оскільки заподіяння йому моральної шкоди в більшому розмірі позивач не доказав.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" суд вважає необхідним стягнути з відповідача ДП «Бар`єр». на користь держави судовий збір в сумі 622 гривні 25 копійок за розгляд справи в частині стягнення середнього заробітку та заборгованості за використання власного транспортного засобу а також судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок за розгляд справи в частині стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Б Л О Х А ОСОБА_2 до Державного підприємства «Бар`єр» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення коштів за використання власного транспорту та відшкодування моральної шкоди, з а д о в о л ь н и т и ч а с т к о в о .

Накази ДП «Бар`єр» № 152/к від 04 вересня 2013 року та 157/ос від 09 вересня 2013 року про притягнення позивача Б Л О Х А ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, -- в и з н а т и н е з а к о н н и м и та с к а с у в а т и .

Наказ Державного підприємства «Бар`єр» «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 10 вересня 2013 року № 158 /ос про звільнення позивача Б Л О Х А ОСОБА_2 з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України, -- в и з н а т и н е з а к о н н и м .

Б Л О Х А ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) поновити на роботі в Державному підприємстві «Бар`єр» на посаді заступника директора з режиму та фізичного захисту начальника служби безпеки та адміністративного забезпечення Державного підприємства «Бар`єр» з 11 вересня 2013 року та 11 лютого 2015 року направити його з виконавчим листом для поновлення на роботі.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр» на користь позивача Б Л О Х А ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток в сумі 60385 (шістдесят тисяч триста вісімдесят п'ять) гривень 16 копійок за час вимушеного прогулу з 11 вересня 2013 року по 10 лютого 2015 року включно.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр» на користь позивача Б Л О Х А ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 05 (п'ять) тисяч гривень в рахунок матеріального відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр» на користь позивача Б Л О Х А ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість за використання власного транспортного засобу в сумі 1840 (одна тисяча вісімсот сорок) гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Барєр» на користь держави судовий збір в сумі 622 гривні 25 копійок за розгляд справи в частині стягнення середнього заробітку та заборгованості за використання власного транспортного засобу.

Стягнути з Державного підприємства «Барєр» на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок за розгляд справи в частині стягнення моральної шкоди.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення на роботі і платежів за вимушений прогул в межах одного місяця. Але протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення сторонами може бути подана апеляційна скарга на рішення суду в апеляційний суд Дніпропетровської області через Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська.

С у д д я : ОСОБА_9