Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"23" січня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

13 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що з 13 серпня 2010 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу народилась дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2012 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу, за домовленістю між подружжям, дитина залишилась проживати разом з позивачем, перебуває на її утриманні, однак домовленості про надання матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку між сторонами не досягнуто, позивач самостійно несе витрати на утримання дитини, врегулювати питання про сплату аліментів на утримання дитини в досудовому порядку відповідач не погоджується, тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Крім того, просить врахувати, що позивач офіційно працевлаштована, та її доходів не вистачає для належного утримання дитини, враховуючи вік та потреби дитини, в той же час відповідач є особою працездатного віку, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 1-2)

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечувала. (а.с. 17)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, яка вказана в позовній заяви, що підтверджується зворотнім поштовим повідомлення про отримання судової повістки про виклик до суду відповідачем, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як убачається з матеріалів справи, з 13 серпня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу народилась дитина: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2012 року шлюб між сторонами припинено, після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір'ю, знаходиться на повному її утриманні, відповідач не скористався процесуальним правом надати докази, які мали підтвердити виконання батьківського обов'язку щодо утримання дитини.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, мати дитини, є особою працездатного віку, працює на посаді бухгалтера в ПрАТ "Фрутіка", середньомісячна заробітна плата позивача складає 18905,87 грн., про наявність інших доходів позивач суд не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2, батько дитини, є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини.

За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи положення ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" де встановлено з 01 січня 2015 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1032,00 грн., а дітей віком від 6 до 18 років - 1286,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та вимог ст. 181 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 13 серпня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В порядку п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн., у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 13 серпня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання відповідачем копії судового рішення.

С у д д я