Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/470/15-ц
Провадження № 2/376/233/2015
У х в а л а

"26" лютого 2015 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Віговський С. І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа : ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Суд, ознайомившись із позовною заявою та матеріалами справи вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Зокрема, в порушення п.п. 5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить виклад обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Відповідно до ч.3 гл.13 розд.І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Проте, на обгрунтування позовних вимог позивачами не зазначено належних доказів, що можуть підтвердити відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, та в доданих до позовної заяви документах відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у формі відповідної постанови.

Відсутність вищевказаних обставин, позбавляє суд можливості визначити наявність на цей час у позивача порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів, які потребують захисту.

Також, на обгрунтування позовних вимог позивачами не зазначено обставин з яких міркувань вони виходили визначаючи ціну позову та не зазначено дійсної (ринкової) вартості спадкового нерухомого майна ( частин житлового будинку та земельної ділянки) на цей час, а також до позову не додано жодного доказу що підтверджує вартість такого майна ( витяги про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки та інш.).

Вказані обставини позбавляють суд можливості встановити правильність сплати судового збору по справі.

Крім того, до позовної заяви не додано відповідний документ, що підтверджує сплату судового збору в належному розмірі позивачем ОСОБА_1 згідно ч.2 ст.4, ч.З ст.6 Закону України ''Про судовий збір", виходячи з позовних вимог, що мають одночасно майновий і немайновий характер ( визнання права власності на спадкове майно, встановлення юридичного факту), а судовий збір сплачено лише за ставкою, встановленою для позовних заяв майнового характеру.

Також, відповідно до ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред»являються в суд за місцем її проживання, при цьому позивачем зазначено місце проживання відповідача в м. Києві та в позовній заяві відсутнє будь-яке обґрунтування підсудності даної справи саме Сквирському районному суду Київської області.

Вказані обставини позбавляють суд можливості встановити чи вірно визначили позивачі підсудність даної справи.

Крім того, в ході вирішення питання, щодо можливості відкриття провадження в даній цивільній справі встановлено, що в 2014 році до Сквирського районного суду Київської області позивачами подавались аналогічні позовні заяви про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав ( Справа № 376/504/14-ц, № 376/19028/14-ц,). При цьому, позивачами не надано до позовної заяви будь-яких доказів про результати розгляду попередніх справ та можливого набрання законної сили відповідними рішеннями суду, що позбавляє суд можливості відповідно до п. 3 ч.2 ст. 122 ЦПК України, вирішити питання про наявність підстав для відкриття провадження у даній справі.

В порушення ч. 4 ст.119 ЦПК України позовна заява не відповідає вимогам встановлених законом.

Зокрема, на обґрунтування вимоги про встановлення юридичних фактів позивачами не зазначено з якою метою вони просять встановити юридичні факти, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують ці факти, а також не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини. Вищевказане суперечить вимогам ст. 258 ЦПК України.

Таким чином, заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, згідно ст.121 цього Кодексу, залишається без руху.

Керуючись ст.119, 121 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа : ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення вищевказаних недоліків три дні з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5