Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2015 року

Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (дів. ОСОБА_2) ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_3 (дів. ОСОБА_1) М.С. про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: 2/9 частин домоволодіння, що знаходиться в с. Гумниська по вул. Центральна 5, Теребовлянського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_5, який помер 08 травня 2013 року. Позивач не може отримати у державній нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на дане спадкове майно, а тому змушений звернутися з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1, у попереднє судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи є його заява, згідно якої він позов підтримує та просить справу слухати в його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (дів. ОСОБА_2) ОСОБА_4 в попереднє судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи містяться їх заява, в якій вони просять справу слухати в їх відсутності та позов визнають і не заперечують проти його задоволення.

Суд, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позовні вимоги у попередньому судовому засіданні визнані відповідачами.

Дані позовні вимоги також доводяться матеріалами цивільної справи, які у попередньому судовому засіданні не досліджувалися, оскільки докази, що зібрані по справі відповідають фактичним обставинам і відповідачами не заперечуються.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Однак, відповідно до частин 1 та 3 статті 1268 Цивільного кодексу України (редакція 2004 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України (редакція 2004 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України (редакція 2004 року) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Однак, відповідно до частин 1 та 3 статті 1268 Цивільного кодексу України (редакція 2004 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України (редакція 2004 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

На підставі викладеного суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задоволити, виділивши ОСОБА_2 5/9 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гумниська по вул. Центральній, 5, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких на 1/3 частину він має право як член колишнього колгоспного двору, а 2/9 частини спадкове майно після смерті брата ОСОБА_5, який помер 08 травня 2013 року (свідоцтво про смерть серії І-ИД №039314) та визнавши право власності за ОСОБА_2 на вказане майно., виділивши ОСОБА_6 2/9 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гумниська по вул. Центральній, 5, Теребовлянського району Тернопільської області - спадкове майно після смерті брата ОСОБА_5, який помер 08 травня 2013 року та визнавши право власності за ОСОБА_1 на вказане майно, а також виділивши ОСОБА_3 (дів. Ліщинська) ОСОБА_4 2/9 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гумниська по вул. Центральній, 5, Теребовлянського району Тернопільської області - спадкове майно після смерті брата ОСОБА_5, який помер 08 травня 2013 року та визнавши право власності за ОСОБА_3 на вказане майно.

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Виділити ОСОБА_2 3/9 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гумниська по вул. Центральній, 5, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких на 1/3 частину він має право як член колишнього колгоспного двору, а 2/9 частини спадкове майно після смерті брата ОСОБА_5, який помер 08 травня 2013 року (свідоцтво про смерть серії І-ИД №039314).

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 3/9 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гумниська по вул. Центральній, 5, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких на 1/3 частину він має право як член колишнього колгоспного двору, а 2/9 частини спадкове майно після смерті брата ОСОБА_5, який помер 08 травня 2013 року (свідоцтво про смерть серії І-ИД №039314).

Виділити ОСОБА_6 2/9 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гумниська по вул. Центральній, 5, Теребовлянського району Тернопільської області - спадкове майно після смерті брата ОСОБА_5, який помер 08 травня 2013 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 2/9 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гумниська по вул. Центральній, 5, Теребовлянського району Тернопільської області - спадкове майно після смерті брата ОСОБА_5, який помер 08 травня 2013 року.

Виділити ОСОБА_3 (дів. Ліщинська) ОСОБА_4 2/9 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гумниська по вул. Центральній, 5, Теребовлянського району Тернопільської області - спадкове майно після смерті брата ОСОБА_5, який помер 08 травня 2013 року.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на 2/9 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гумниська по вул. Центральній, 5, Теребовлянського району Тернопільської області - спадкове майно після смерті брата ОСОБА_5, який помер 08 травня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.МАЛЯРЧУК