Справа № 509/1998/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кочко В.К,

при секретарі - Шестопалової О.Ю.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Петродолинська сільська рада про поділ спільного майна подружжя; за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_7, третя особа - Петродолинська сільська про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом; за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа - Петродолинська сільська про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2011 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким здійснити поділ спільного майна подружжя, та збільшити частку права власності у спільному майні подружжя з урахуванням здійсненних нею поліпшень протягом життя у спірному домоволодінні АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 - відповідач за первинним позовом помер.

У травні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа - Петродолинська сільська рада, в якому просили ухвалити рішення та визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину за кожною будинку АДРЕСА_1 після смерті батька - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У серпні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа - Петродолинська сільська рада, в якому просив ухвалити рішення та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 після смерті батька - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У серпні 2015 року представник позивачки ОСОБА_5, уточнив свої позовні вимоги та просив суд ухвалити рішення, яким визначити частку спільній сумісній власності подружжя з урахуванням проведених поліпшень (капітального ремонту) у розмірі 751/1000, а також визнати за ОСОБА_5 право власності на 751/1000 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивачки - ОСОБА_1, уточнену позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив суд ухвалити рішення яким визнати за позивачем ОСОБА_5 право власності на 751/1000 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Представник відповідача - ОСОБА_2, позовні вимоги ОСОБА_5 не визнав, та просив у судовому засіданні задовольнити позовні вимоги за його позовом, і ухвалити судове рішення яким визнати за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_6 на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 визнала у повному обсязі, проти задоволення їх не заперечувала, та підтримала власні позовні вимоги, якими просила визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_6, на 1/3 частину спадкової маси майна, яка належала померлому на час смерті. Також заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_7 у повному обсязі, в зв'язку з тим що вони не обґрунтовані та не відповідають діючому законодавству.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 визнала у повному обсязі, проти задоволення їх не заперечувала, та підтримала власні позовні вимоги, якими просила визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_6, на 1/3 частину спадкової маси майна, яка належала померлому на час смерті. Також заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_7 у повному обсязі, в зв'язку з тим що вони не обґрунтовані та не відповідають діючому законодавству.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також пояснили, що звернувшись після смерті батька у встановлений законом строк до Овідіопольської районної держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, листом №2104/02-14 від 03.09.2013 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з відсутністю оригіналу документу, що підтверджує право власності ОСОБА_6 на земельні ділянки та право встановлювальних документів на житловий будинок, в зв'язку з чим вони були змушені звернутись до суду з даним позовом.

Представник третьої особи - Петродолинської сільської ради надав до суду письмову заяву, котрою просить розглядати справу за відсутністю його представника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так у ході судового засідання судом встановлено, що з 1977 року ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 видане повторно Петродолинською сільською радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області 31.05.1995 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис №19 від 18.06.1977 року.

Під час шлюбу, на підставі акту від 02.12.1981 року, голові сім'ї переселенців ОСОБА_6 був проданий будинок з надвірними спорудами.

Даний факт також підтверджується Довідкою №302 від 20.09.1990 року видане Одеським виробництвом аграрно-промислового об'єднання по плодоовочевій продукції «Одесаплодовочгосп», в тим, що ОСОБА_6 за переселенський будинок виплатив 811,32 руб.

Рішенням Виконкому Петродолинської сільської ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області №18 від 07.06.1992 року, в зв'язку з повною виплатою коштів за будинок, було визнано право власності за ОСОБА_6 на будинок АДРЕСА_1.

Також Розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації №103 від 19.10.1995 року «Про визнання права власності на домоволодіння раніше побудовані в населених пунктах» було визнане право власності за ОСОБА_6 на житловий будинок загальною площею -67,6 кв.м., житловою - 45,8 кв.м., господарські будівлі: веранда, підвал, сарай, сені, туалет, по АДРЕСА_1 (в зв'язку з повною виплатою за переселенський будинок).

Дане право було зареєстроване 2.11.1995 року в реєстровій книзі №3, реєстровий №389.

Рішенням Овідіопольського районного народного суду Одеської області №2-501/90 від 21.11.1990 року був розірваний шлюб зареєстрований Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №19 від 18.06.1977 року між громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_5. ОСОБА_10 та ОСОБА_3 залишені на виховання матері.

29 липня 1995 року шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів громадянського стану Овідіопольського району Одеської області зроблено запис №139.

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_5 продовжувала мешкати за місцем реєстрації, а саме будинок АДРЕСА_1. Під час мешкання у спірному будинку, позивачка сплачувала усі необхідні платежі, у тому числі плату за земельну ділянку, на якій розташований спірний житловий будинок, а також проводила капітальний ремонт будинку, що підтверджується Довідкою (випискою з домової книги про склад сім'ї та прописку) №1286 від 11.11.2011 року, Довідкою №685 від 20.07.2009 року, Довідкою №1207 від 19.10.2011 року, видані Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, а також багатьма іншими платіжними документами, які надані позивачем у якості доказів та знаходяться у матеріалах справи.

ОСОБА_6 у зазначеному будинку не проживав, допомоги по утриманню будинку не здійснював, аліментів на утримання дочок не сплачував.

Той факт, що ОСОБА_6, зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується Актом перевірки житлових умов замовника від 10.10.2011 року, складений депутатом Петродолинської сільської ради ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_12, ОСОБА_13

Факт проведення капітального ремонту з боку ОСОБА_5 також підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи №43/14 від 29.05.2015 року, а саме абз. 2 питання 2 висновків встановлено: в результаті проведеного дослідження визначити долю майна позивача ОСОБА_5, з урахуванням усіх виконаних нею ремонтних робіт, не уявляється можливим. Необхідно зазначити, що при встановлені розмірів ідеальних часток спадкоємців, враховуючи ринкову вартість житлового будинку 307899 грн., а також кошторисну вартість виконаних робіт з капітального ремонту 154788,0 грн. можливо визначити частку майна позивача ОСОБА_5.

Тобто вартість капітального ремонту, виконаного ОСОБА_5, на час виготовлення судової будівельно-технічної експертизи складає 154788 грн., та дана сума входить у склад загальної ринкової вартості житлового будинку АДРЕСА_1, що становить 307899 грн.

Зауваження представника відповідача ОСОБА_7 щодо відсутності кошторисної документації на ремонтні роботи виконані ОСОБА_5, на думку суду спростовується текстовою частиною судової будівельно-технічної експертизи, з якого вбачається, що в зв'язку з відсутністю проектно-кошторисної документації та актів на приховані роботи, вартість виконаних робіт з капітального ремонту можливо встановити зрівнявши фактичні конструктивні елементи житлового будинку та відображені в технічному паспорті, по гарному технічному стану конструктивних елементів (маленький процент зносу), наявності накладних на будівельні матеріали, а також пояснення сторін по справі під час проведення обстеження 10.03.2015 року.

Розрахунок вартості робіт з капітального ремонту житлового будинку, виконується на підставі обстеження в натурі та визначається шляхом складання кошторису із застосуванням програмного комплексу АВК-5 в редакції 3.0.4, з урахуванням встановлених об'ємів робіт та на підставі відповідних робіт.

Кошторисна вартість виконаних робіт з капітального ремонту складає 154788 грн. (додаток №2 до судової будівельно-технічної експертизи).

Відповідно до ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Перевіривши усі надані до суду докази, суд приходить до висновку, що на протязі тривалого часу, позивачка мешкала та мешкає і тепер у будинку АДРЕСА_1, разом із доньками - ОСОБА_4 та ОСОБА_3, проводила ремонт будинку, підтримуючи будинок у належному стані, сплачувала усі необхідні рахунки, а також самостійно займалась вихованням власних дітей.

Жодних доказів щодо обставин котрі би підтверджували матеріальне забезпечення дітей або сім'ї в цілому з боку ОСОБА_6, участі у процесі виховання дітей, їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, підтримання спільного майна подружжя у належному для життя стані під час судового розгляду справи до суду надано не було.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що при вирішенні спору про поділ майна подружжя можливо відступити від засади рівності часток подружжя, оскільки дані обставини мають істотне значення, а позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_7 підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після смерті ОСОБА_6, відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст.1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є його діти: ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

В зв'язку з відсутністю заповіту з боку померлого ОСОБА_6, та визначення частки померлого у спільній сумісній власності подружжя, суд приходить до висновку, що кожному із спадкоємців належить по 1/3 частині майна,яке належить померлому, а саме по 83/1000 частини будинку АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного, суд також вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст.88 ЦПК України державне мито сплачено у повному обсягу, розподілу не підлягає.

Відповідно до розділу ІІ Наказу міністерства юстиції України від 26 травня 2009 року №914/5 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів»: Згідно зі статтею 208 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення викладаються у двох формах: ухвали; рішення.

Судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду. При вирішенні справи по суті суди ухвалюють рішення, і у випадку, якщо ухвалено рішення про визнання прав власності на нерухоме майно, то таке рішення є правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація прав власності.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст.57,60,69-72 СК України, ст.ст.372, 1218,1261,1268 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 - частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 751/1000 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, як частину спільної сумісної власності подружжя.

Позовні вимоги ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 83/1000 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 83/1000 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 83/1000 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня оголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В. К. Кочко