Номер провадження 2/631/355/15
Номер справи 631/613/15-ц
11 листопада 2015 року смт. Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді Ю.М. Покальчука
при секретарі О.В. Євсюковій
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Нововодолазької селищної ради Харківської області до ОСОБА_1, відділу з питань громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулася з позовом Нововодолазька селищна рада Харківської області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Відповідно до п. 34 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ним проживають, без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до свідоцтва про право комунальної власності на квартиру від 18 листопада 2004 року, реєстраційний номер 169 в МКПТІ, квартира АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади смт Нова Водолага та с. Новоселівка в особі Нововодолазької селищної ради.
Враховуючи відсутність відповідача ОСОБА_1 за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин та відсутність іншої домовленості між ним та власником житлового приміщення, позивач стверджував, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням.
Представник позивача надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом було надана об'ява у газету "Слобідський край" про виклик ОСОБА_1 в судове засідання для участі у розгляді справи. Але відповідач до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються не надав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов депутата округу № 11 Лиган Володимира Олексійовича від 25 березня 2015 року гр. ОСОБА_1 не проживає в АДРЕСА_1 з 01 червня 2013 року по теперішній час.
Таким чином, відповідач за місцем реєстрації не проживає понад один рік без поважних причин, інша домовленість між ним та власником житлового приміщення відсутня.
Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника, зокрема, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між членом сім`ї і власником житла або законом.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.
Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов'язав його вчинити цю дію.
Керуючись ст. ст. 3, 15, 15-1, 30-62, 208-209, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 391 ЦК України суд, ст.ст. 2, 6, 9, ст.ст. 124, 191 Житлового Кодексу Української РСР,
Позовну заяву Нововодолазької селищної ради Харківської області до ОСОБА_1, відділу з питань громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Покальчук Ю.М.