Провадження № 2/592/232/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі - головуючого судді Хитрова Б.В., при секретарі Баришевій А.І., розглянувши матеріали до позову Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

Ухвалою суду від 11.11.2014 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд призначено на 25.11.2014 року. 25.11.2014 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 17.12.2014 р. за клопотання представника позивача. 17.12.2014 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 15.01.2015 р. для направлення уточненої позовної заяви відповідачу. 14.01.2015 року в суді зареєстрована заява ОСОБА_1 про відвід судді Хитрова Б.В.

Відповідно до змісту заяви підставою для відводу є призначення справи до розгляду, зацікавленість судді у результатах розгляду справи.

ОСОБА_1 доводи заяви про відвід судді підтримала в судовому засіданні. Пояснив, що зацікавленість судді полягає в тому, що він не відреагував на її заяву від 13.12.2014 р.

Разом з тим, не міг вказати на наявність будь-яких доказів в підтвердження обставин зазначених в заяві від 13.12.2014 р.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» вважав, що підстав для відводу судді не існує.

Перевіривши доводи ОСОБА_1, суд вважає їх надуманими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цих кодексом. Однак ОСОБА_1 не змогла навести доказів в підтвердження обставин, на які вона посилається в заяві про відвід судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до п. 1 зазначеної вище статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, зокрема в рішенні Мироненко і Мартиненко проти України від 10.03.2010 року, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та обєктивного критеріїв. За субєктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Перевіривши матеріали заяви, вислухавши думку всіх учасників судового розгляд справи суд вважає, що доводи про відвід судді є надуманими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.. 20, 23 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14.01.2015 року про відвід судді Хитрова Б.В. відмовити.

Суддя Б.В. Хитров