Провадження № 2/520/1771/15
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Кудіновій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Київського ВДВС ОМУЮ та ПАТ "Альфа Банк" про скасування арешту,
Позивач звернулася до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, згідно якого просив суд звільнити з-під арешту приналежне їй майно, що було обтяжено Державною виконавчою службою інтересах ПАТ "Альфа Банк" в рамках виконавчого провадження ВП №25403523.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що зазначені обтяження були накладені на приналежне йому майно в рамках виконавчого провадження, яке на теперішній час закрито, а виконавчий лист повернено стягувачу в звязку з виконанням боржником її зобовязань, та з таких обставин подальше застосування зазначених обтяжень втратило свою доцільність та безпідставно порушує права власності позивача.
В судове засідання сторони не зявились, про час та місце вирішення справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представники відповідачів про поважні причини неявки у судове засідання не повідомили, заперечень проти позову не надали.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. 169, ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані суду письмові пояснення, суд дійшов наступних висновків про фактичні та правові обставини справи.
В провадженні Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП №25403523, з виконання виконавчого листа №6-141/10 від 15.02.2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа Банк" заборгованості у розмірі 176277,88 грн.
В рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на приналежне боржнику майно, що випливає з наданих позивачем пояснень та аналізу постанови Першого Київського ВДВС ОМУЮ про відкриття провадження (ВП №25403525 від 24.03.2011 року), зокрема відповідно до п. 4 такої постанови було накладено арешт на майно ОСОБА_1 у межах суми стягнення 176277,88 грн.
Факт виконання такої постанови та реєстрації відповідного обтяження підтверджується копіями долучених до матеріалів справи Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна №30824322 від 28.03.2011 року (р.№ обтяження: 10999632) та Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №30824415 від 28.03.2011 року (р.№ обтяження: 10999676).
Відповідно до постанови Першого Київського ВДВС ОМУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві (ВП №25403525 від 17.10.2011 року), виконавчий лист №6-141/10 від 15.02.2010 року було повернуто стягувачеві з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження - за письмовою заявою стягувача.
З викладеного вбачається, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа №6-141/10 від 15.02.2010 року закінчено (п. 8 ч.1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження).
Зі змісту ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження", вбачається, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
З аналізу викладеної норми вбачається, що державною виконавчою службою не вжито дій направлених на скасування запобіжних заходів, що призвело до порушення моїх майнових прав.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 16 ПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Так, за ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, виходячи з засад диспозитивності, згідно яких суди розглядають цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог та на підставі наданих ними доказів (ст.ст. 10, 11 57-60 ЦПК України), суд доходить висновку про часткову обґрунтованість вимог позову та необхідність їх задоволення лише в частині скасування арешту з усього приналежного ОСОБА_1 майна.
При цьому суд зазначає про те, що вимоги в частині вилучення з відповідних реєстрів внесених на підставі постанови Першого Київського ВДВС ОМУЮ про відкриття провадження (ВП №25403525 від 24.03.2011 року) записів предявлені позивачем до неналежних відповідачів, оскільки вони не наділені повноваженнями з внесення та виключення відповідних відомостей з державного реєстру. Разом з тим з матеріалів справи не вбачається спору між будь-якими сторонами щодо вилучення з відповідних реєстрів зазначених записів, а тому, зважаючи на те, що суд не є органом, на який покладено безпосередні повноваження з внесення та виключення відповідних відомостей з державних реєстрів, та на те, що відповідно до наданих розяснень, суди у своїй діяльності не можуть підміняти інші державні органи та установи, зазначені вимоги позову вбачаються необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 243,60 грн., в рівних частинах по 121,80 грн., з кожного.
З викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 88, 169, 208-209, 213-215, 224-226, ЦПК України, ст. ст. 16, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 47, 50 Закону України Про виконавче провадження, ст. 41 Конституції України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого Київського ВДВС ОМУЮ та ПАТ "Альфа Банк" про скасування арешту задовольнити частково.
Звільнити все приналежне ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) майно з-під арешту, що накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, яка винесена Першим Київським ВДВС Одеського міського управління Юстиції від 24.03.2011 року, ВП №25403523.
В задоволенні інших вимог позову відмовити.
Стягнути з Першого Київського ВДВС ОМУЮ та ПАТ "Альфа Банк" на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат в розмірі по 121,80 грн., з кожного.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров