Справа № 500/5153/15-ц
Провадження № 2/500/2558/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Кулік О.А.,

за участю сторін: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» заборгованість за кредитним договором № BL_КГ 100090612 від 11 липня 2011 року в сумі 67059 грн. 46 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № BL_КГ 100090612. Згідно спеціальної частини договору ОСОБА_2 надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі в розмірі 41500, терміном повернення 29 грудня 2014 року. За користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 0,01 процентів річних. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, проте відповідач від виконання договірних зобовязань ухиляється, внаслідок чого станом на 11 серпня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором в розмірі 67059 грн. 46 коп., від сплати якої в добровільному порядку відповідач відмовляється.

В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що відповідно до прийнятих зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 до жовтня 2013 року сумлінно виконував зобовязання щодо сплати кредиту та сум нарахованих процентів та комісій. Однак, починаючи з жовтня 2013 року у звязку із звільненням з роботи він опинився в скрутному фінансовому становищі, оскільки робота у ФГ «АЛІР» була єдиним джерелом доходу. Втрата єдиного доходу призвели до неможливості здійснювати платежі по зазначеному кредитному договору, тому вина (умисел) відповідача за невиконання зобовязань за кредитним договором відсутня. На підставі ч.3 ст. 551, ст. 614, ч. 1 ст. 617 ЦК України відповідач ОСОБА_1 просить суд відмовити позивачу в стягненні з нього усієї нарахованої неустойки або суттєвого зниження неустойки.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають часткову задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № BL_КГ 100090612 згідно якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі в розмірі 41500, терміном повернення 29 грудня 2014 року. За користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 0,01 процентів річних.

Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до 1.5 договору банківського обслуговування № BL_КГ 100090612 від 29.12.2011 року за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п. 3 Спеціальної частини ОСОБА_3.

Пунктом 1.8.2 договору зазначено, що за обслуговування платіжного рахунку держатель сплачує комісійну винагороду Банку згідно з чинним на дату надання послуг Тарифами по обслуговуванню поточних рахунків фізичних осіб, а також сплачує всі заборгованості, що виникають у звязку з використанням платіжного рахунку, дотримуючись правил. В день укладення цього ОСОБА_3 доводяться Держателю на паперовому носії, про що Держатель робить відповідну відмітку на примірнику Банку. В подальшому ОСОБА_3 доводяться до Держателя у встановленому Правилами порядку.

Згідно п. 2.7.2 вищевказаного договору, ОСОБА_2 має право відмовитися від кредитування Позичальника, а також вимагати негайного дострокового повернення наданого Кредиту, належних процентів, інших платежів, передбачених ОСОБА_3 та можливих штрафних санкцій у випадку отримання Банком несприятливої інформації, що свідчить можливість невиконання та/або неналежного виконання Позичальником зобовязань за цим ОСОБА_3.

Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, ОСОБА_2 має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, судом встановлено, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11 серпня 2015 року становить 67059 грн. 46 коп., яка складається з:

-простроченої до повернення суми кредиту 11696 грн. 14 коп.;

-комісії за РО -11205 грн. 00 коп.;

-плата за пропуск платежів 44156 грн. 71 коп.;

Відповідно до умов договору відповідач зобовязався здійснювати щомісячно сплату погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших витрат.

Оскільки умови зобовязання відповідачем не виконуються належним чином, суд має всі підстави стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» суму заборгованості за договором банківського обслуговування в розмірі

Разом з тим, відповідно до ч.1 та 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що нарахована позивачем плата за пропуск платежів 44156 грн. 71 коп. значно перевищує розмір боргового зобовязання 11696 грн. 14 коп., та за заявою відповідача, суд зменшує розмір плати за пропуск платежів з 44156 грн. 71 коп. до 12000 тисяч гривень.

Відповідно до п. 22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Разом з тим, згідно Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати 349 грн. 02 коп. Таким чином, судовий збір відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 349 грн. 02 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59 - 61, 84, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії КЕ № 952404 від 14.02.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (код за ЄДРЮО та ФОП 19017842) заборгованість за договором банківського обслуговування в розмірі 34902 (тридцять чотири тисячі девятсот дві) гривні 75 (сімдесят пять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії КЕ № 952404 від 14.02.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 349 (триста сорок девять) гривень 02 (дві) копійки, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4