Справа № 236/3480/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шавиріної Л.П.

за участю секретаря - Снігирьової О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красний Лиман у відсутності сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування, суд

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красний Лиман Донецької області.

В судове засідання сторони не з»явилися, про час та місце розгляду справи були попереджені у встановлений спосіб в судове засідання не з»явилися, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності та задоволенні позову у повному обсязі(а.с.41-42,44-45).

Тому на підставі ст.ст.168,169 ЦК України справу розглянуто у відсутності сторін.

Перевіривши надані позивачем докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красний Лиман Донецької області померла ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з АДРЕСА_1 загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м, 1/2 частина якої належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 26.05.1997 року, виданого приватизаційною комісією Краснолиманського відділення Донецької залізниці та зареєстрованого у Слов»янському БТІ у реєстровій книзі за № 2251, а 1/2 - на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 06.10.2005 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори по реєстру № 4631, зареєстрованого 09.11.2005 року у Слов»янському БТІ у реєстровій книзі № 10 за № 2251 (а.с.19-20,26-27).

Єдиними спадкоємцями після смерті спадкодавця являються позивач та відповідач, які у встановленому порядку 30.10.2015 року отримали свідоцтва про право на частину спадкового майна - 1/2 частину вказаної квартири - по 1/4 частині від цілої квартири кожний(а.с.21-25,43).

В цей же день постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори позивачу та відповідачу було відмовлено у посвідченні свідоцтв про право на спадщину на другу половину спадкової квартири оскільки правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вказану частку квартири(на ім»я ОСОБА_3) - свідоцтво про право власності від 26.05.1997 року, видане приватизаційною комісією Краснолиманського відділення Донецької залізниці та зареєстроване 26.05.1997 року у Слов»янському БТІ у реєстровій книзі за № 2251, було пошкоджено, що унеможливило прочитання частини його тексту(а.с.18).

Однак спадкодавець помер, зі смертю припинилася його цивільна правоздатність, а тому і отримати дублікат вказаного свідоцтва спадкоємцям неможливо.

Тому суд приходить до висновку про те, що державним нотаріусом обґрунтовано на підставі п.1 гл.8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5 відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, бо нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства та інше. В такому разі на підстав ст.5 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року нотаріус зобов»язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії.

За змістом статей 1223,1261 ЦК України позивач та відповідач являються спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця(а.с.11-17,43).

Спадкуванням відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

А статею ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає, що зі смертю спадкодавця право власності не припиняється, а припиняється відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України лише цивільна правоздатність фізичної особи у момент її смерті, у тому числі і щодо виправлення помилок, допущених в правовстановлюючих документах, які належали спадкодавцю.

Але відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав і інтересів являється визнання права.

Саме з метою реалізації вказаної норми права п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Перелік підстав припинення права власності, передбачений ч.5-6 ст.41 Конституції України, главою 25 ЦК України, є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає. Але вказані норми права не передбачають як підставу припинення права приватної власності смерть самого власника. Тому суд вважає, що спадкодавець на законних підставах володів 1/2 часткою спірної квартирою на підставі свідоцтва про право власності від 26.05.1997 року, виданого приватизаційною комісією Краснолиманського відділення Донецької залізниці та зареєстрованого 26.05.1997 року у Слов»янському БТІ у реєстровій книзі за № 2251, що підтверджується як самим свідоцтвом так і свідоцтвом про право на спадщину від 06.10.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори по реєстру № 4631, так і відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, які було посвідчено та зареєстровано на підставі вказаного свідоцтва, яке час виконання посвідчення та реєстрації не мало пошкоджень(а.с.19,26-27).

У зв»язку з наведеним суд приходить до висновку про те, що позивач в результаті пошкодження правовстановлюючого документа, позбавлений можливості у позасудовому порядку успадкувати та зареєструвати право власності на належне йому по закону нерухоме майно, у зв'язку з чим відповідно до ст. 392 ЦК України він має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним такого права.

А тому з наведених причин суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню - спадкоємцям, у тому числі і позивачу в порядку спадкування належить 1/4 частина спірної квартири(1/2 від 1/2), яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 26.05.1997 року, виданого приватизаційною комісією Краснолиманського відділення Донецької залізниці та зареєстрованого 26.05.1997 року у Слов»янському БТІ у реєстровій книзі за № 2251, бо відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.16,25,316,328,392,1216,1218,1223,1261, 1268,1278 ЦК України, ст.10,11,60,212-215,224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНПП НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/4(одну четверту) частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Суддя