провадження 2/201/4004/2015
УХВАЛА

17 грудня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву про відвід головуючому по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів та витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 червня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів та витрат. Ухвалою судді від 08 жовтня 2015 року справа прийнята до провадження і призначена до судового розгляду, справа по суті не розглядалася, спір по суті не вирішено.

Представником позивача в судовому засіданні було заявлено відвід судді Антонюка О.А., в обґрунтування якого він посилається на те, що суддя не може брати участі в розгляді цієї справи в звязку з сумнівами в його обєктивності та неупередженості (він /цей суддя/ раніше, не обєктивно, на його думку, розглядав цивільні справи за спорами позивача, виносив ухвали, його ці рішення були не законними, та справа не вирішила конфлікт сторін, суддя має зацікавленість та інш.), що, на думку заявника, унеможливлює слухання справи цим суддею.

Вислухавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Раніше винесені рішення та ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під головуванням судді Антонюка О.А. мали місце при вирішенні конкретних цивільних справ (і цієї справи) в відповідності до норм ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Ту ж саму справу суддя не розглядав і не розглядає: це не новий розгляд справи після скасування попереднього рішення чи ухвали про закриття провадження в справі, справа по суті не вирішена (на новий розгляд після скасування рішення суду справу апеляційна інстанція не направляла).

Посилання заявника фактично на п. п. 2 і 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України нічим не підтверджені і не обґрунтовані.

Дії судді при прийнятті даної конкретної справи до провадження та призначенні її до розгляду справи відповідають вимогам цивільно-процесуального закону, обєктивних даних про сумніви в обєктивності та неупередженості судді не надано, нічим не підтверджені сумніви та припущення не можуть бути покладені в основу задоволення відводу, законних підстав (передбачених ст. ст. 20 і 21 ЦПК України) для задоволення відводу немає.

Але безпідставні заяви, клопотання (в тому числі про відвід головуючого), погрози скаргами та ін. свідчать про не обєктивність самого позивача та його представника, що затягує вирішення спору і фактично перешкоджає розгляду справи по суті далі, упереджені і не відповідні оцінки дій суду, не коретні (образливі) висловлювання на адресу суду і головуючого, рішень суду свідчать не лише про напругу у відносинах сторін, але і негативний вплив на суддю. За таких підстав з метою економії процесуального часу, унеможливлення вище зазначеного та найскорішого вирішення спору по суті вважаю за необхідне і доцільне взяти самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20 24, 168, 208-210, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заявнику ОСОБА_2 в задоволенні відводу судді Антонюка О.А. в розгляді цієї цивільної справи за позовною заявою про стягнення грошових коштів та витрат відмовити.

По цій цивільній справі за позовною заявою про стягнення грошових коштів та витрат заявити самовідвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя