Провадження № 6-661/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Кучерині Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бурлака Р.В. про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В :

23.09.2015 року старший державний виконавець ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Бурлака Р.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2 що належить ОСОБА_2.

В обґрунтування зазначив, що на примусовому виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у місті Києві знаходиться зведене виконавче провадження по виконанню: виконавчого листа № 2-4124/13 виданого 28.08.2014 Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ Банк «Біг Енергія» заборгованості в розмірі -217 488,69 грн.; виконавчого напису №12519 виданого 22.10.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю. В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 - 205000,00 грн.; наказу №910/1163/15-г виданого 24.03.2015 Господарським судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» - 2813,51 грн. З метою здійснення опису майна боржника державним виконавцем 17.02.2015 та 16.09.2015 здійснено виходи за місцем знаходження майна боржника, але скласти акт опису та арешту не виявилось можливості у зв'язку з відсутністю вільного доступу до житлового приміщення, крім того на даний час існує неможливість виконати рішення суду та наявні перешкоди, які унеможливлюють проведення опису та арешту майна боржника.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Зважаючи на положення вказаної норми сторони та інші заінтересовані особи в судове засідання не викликалися. Державний виконавець повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим розглянути подання у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні подання, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV.

Виконавче провадження у відповідності до ст. 1 вказаного Закону як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 11 Закону № 606-ХІV визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 15 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІV передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Процесуальний порядок вирішення цього питання регламентовано ст. 376 ЦПК.

Згідно зі ст. 376 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, в якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до частин 2-5, 7 ст. 52 Закону № 606-ХІV стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Зі змісту ст. 376 ЦПК вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 52 Закону № 606-ХІV та ст. 376 ЦПК, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи вирішується судом лише за поданням державного виконавця.

У поданні про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, повинні бути зазначені достовірні дані про наявність майна чи дитини у приміщенні, до якого потрібно здійснити примусове проникнення.

Статтею 30 Конституції України закріплено принцип недоторканості житла, відповідно до якого не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла.

В силу положень ст. 10 ЦПК України, державний виконавець повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у місті Києві знаходиться зведене виконавче провадження по виконанню: виконавчого листа № 2-4124/13 виданого 28.08.2014 Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ Банк «Біг Енергія» заборгованості в розмірі -217 488,69 грн.; виконавчого напису №12519 виданого 22.10.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю. В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 - 205000,00грн.; наказу №910/1163/15-г виданого 24.03.2015 Господарським судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» - 2813,51 грн.

В ході виконавчого провадження встановлено, що за боржником зареєстроване наступне майно: квартира що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка перебуває в іпотеці ВАТ Банк «Біг Енергія»; домоволодіння що знаходиться за адресою АДРЕСА_3, яка перебуває в іпотеці ПАТ «ІНДЕКС-БАНК»; земельна ділянка, що знаходиться за адресою Київська обл. Макарівський район с. Вишеград, яка перебуває в іпотеці ПАТ «ІНДЕКС-БАНК».

З метою здійснення опису майна боржника державним виконавцем 17.02.2015 та 16.09.2015 здійснено виходи за місцем знаходження майна боржника а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно актів державного виконавця наявних в матеріалах подання, останньому не вдалося скласти акт опису та арешту у зв'язку з відсутністю боржника за вказаною адресою.

Разом з цим в матеріалах подання, відсутні фактичні дані які свідчать про те, що про вчинення зазначених вище виконавчих дій боржник був завчасно повідомлений.

Крім того, матеріали подання не містять даних, які свідчать про діяння боржника спрямовані на чинення перешкод державному виконавцю по вчиненню виконавчих дій спрямованих на виконання рішення суду, а також про наявність майна боржника у приміщенні до якого планується отримати доступ.

Вищевикладене свідчить про необґрунтованість та недоведеність вимог державного виконавця, у зв'язку з чим у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 52 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 376 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бердар М.М. про примусове проникнення до житла - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя: