Справа № 728/1026/15-ц Провадження № 22-ц/795/1254/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Новіков О. М. Доповідач - Тагієв С. Р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіТагієва С.Р.,
суддів:Бобрової І.О., Євстафіїва О.К.,
при секретарі:Зіньковець О.О.
за участю:представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на 1/9 частину половини житлового будинку та господарських будівель, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.08.1996 року, видане Бахмацькою державною нотаріальною конторою Чернігівської області на ім'я ОСОБА_6 частково недійсним, а саме: зменшити на 1/9 частину майна, отриманого ним після смерті матері, і визнати за позивачем право власності на 1/9 частину половини житлового будинку та надвірних будівель, які знаходяться в АДРЕСА_1, на суму 4277 грн. 27 коп. Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати ОСОБА_8, яка постійно проживала в АДРЕСА_1. На час її смерті позивач була неповнолітньою. Як стало відомо ОСОБА_7, її покійна мати за час свого життя склала заповіт на користь свого сина ОСОБА_6, який 16.08.1996 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1. Позивач зазначала, що оскільки на час смерті матері вона була неповнолітньою, то відповідно до ст.535 ЦК України (1963 року) мала право на обов'язкову частку в спадщині в розмірі не менше двох третин частки, яка б належала їй при спадкоємстві за законом. Відповідач же, отримуючи свідоцтво про право на спадщину за заповітом, замовчав про те, що окрім нього, позивач є також спадкоємцем після смерті ОСОБА_8

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.08.1996 року, видане Бахмацькою державною нотаріальною конторою Чернігівської області на ім'я ОСОБА_6, частково недійсним. Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/6 частину половини будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Стягнуто з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт зазначає, що суд вийшов за межі позовних вимог, визнавши за позивачем право власності на 1/6 частку половини домоволодіння, у той час як позивач заявляв вимогу про 1/9 частку. Також ОСОБА_6 посилається, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом і вважає помилковим висновок суду, що до даних правовідносин не застосовується строк позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши та дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивачки - ОСОБА_8, на час смерті якої її доньці ОСОБА_7 виповнилось 16 років (а.с. 3, 4).

Ще за життя - 27 жовтня 1986 року ОСОБА_8 склала заповіт, яким все своє майно заповідала своєму синові ОСОБА_6

16 серпня 1996 року ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину жилого будинку з відповідною чатсиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.5).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, яка була неповнолітньою донькою спадкодавця та проживала разом з нею у спірному будинку, фактично прийняла спадщину, яка складає 1/6 спадкового майна.

З таким висновком суду частково не погоджується апеляційний суд з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 535 ЦК України 1963 року, чинного на час смерті спадкодавця, неповнолітні діти спадкодавця успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

Згідно довідок виконавчого комітету Бахмацької сільської ради від 20 квітня 2015 року на день смерті ОСОБА_8, яка була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1, з нею були зареєстровані: чоловік ОСОБА_9, дочки ОСОБА_7 та ОСОБА_7 і вони прийняли її спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном (а.с.11-13).

Довідкою виконкому Бахмацької сільської ради №297 від 23.02.1996 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи, підтверджується, що ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_8

23 серпня 1996 року чоловіку спадкодавця - ОСОБА_9 було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, а саме: жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1

Відповідно до положень ст.535 ЦК України 1963 року позивач ОСОБА_7, яка на час смерті матері була неповнолітньою, мала б успадкувати не менше двох третин частки, яка належала б кожному із спадкоємців при спадкоємстві за законом.

Враховуючи, що чоловік померлої ОСОБА_8 отримав у власність 1/2 частину спірного будинку, у випадку спадкоємства за законом розподілу б підлягала інша 1/2 частина будинку.

По закону, після смерті ОСОБА_8 спадкоємцями стали: ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_6 Позивач ОСОБА_7 на момент смерті матері була неповнолітньою і за даних обставин, в силу ст..535 ЦК(1963 року), чинного на момент відкриття спадщини (1991) року, мали право на 1/6 частину успадковуваної (1/2 )частини будинку.

Позивач хоча і прийняла цю частину ,але в позовній заяві претендує лише на 1/9 частину половини домоволодіння , аргументуючи це вартістю цієї частини. В суді першої інстанції, як позивач так і її представник не ставили питання про збільшення позовних вимог до 1/6 частини.

В силу ч.1 ст.11ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і самостійно не має права збільшити позовні вимоги.

При цьому доводи апелянта щодо пропущення позивачем строку позовної давності ґрунтуються на невірному тлумаченні норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. Оскільки ОСОБА_7 на момент смерті своєї матері проживала разом із нею, вона фактично прийняла спадщину у вигляді обов'язкової частки, оскільки на той час була неповнолітньою. Чинним законодавством не встановлено строк, протягом якого особа має зареєструвати своє право на спадкове майно, отже в даному випадку суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в даних правовідносинах строк позовної давності застосуванню не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.08.1996 року, виданого на ім'я ОСОБА_6, є правильним, оскільки узгоджується з роз'ясненнями, викладеними в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування".

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, відповідно до ст.88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 40 грн. 60 коп. за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319, 324 ЦПК України апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 травня 2015 року - змінити, а саме: абзац 3 резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: „Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/9 частину половини будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1".

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судовий збір в сумі 40 грн. 60 коп. за апеляційний розгляд справи.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: