"15" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді Марфіної Н.В.,
за участі секретаря Калини О. Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
До почату судового розгляду представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.08.2014 року між позивачем, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем, було укладено договір оренди №ДОБ 20/08_14 (а.с. 16-21). Згідно п.п. 1.1, 1.2 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування обладнання, яке є обєктом власності орендодавця. Орендар використовує отримане за цим договором обладнання у власній господарській діяльності дотримуючись вимог законодавства України та положень цього Договору. Найменування обладнання, яке передається орендарю за цим договором, його комплексність, технічні характеристики зазначаються в акті прийому-передачі, який є додатком до цього договору та складає єдиний документ.
Згідно ст.ст. 759, 760, 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
За змістом п. 4.7. укладеного між сторонами договору оренди, якщо орендар після закінчення вказаного у ОСОБА_3 строку продовжує користуватися обладнанням та за пять днів до закінчення такого строку письмово не попередив орендодавця про повернення обладнання, то кожний наступний строк оренди вважається продовженим на визначену в ОСОБА_3 кількість діб чи місяців та на тих самих умовах.
Як вбачається зі змісту актів здачі обладнання, побутовий госпблок №БТ0042/1 орендувався до 21.09.2014 року, а побутовий госпблок №БТ0047/1 орендувався до 19.09.2014 року.
Як зазначає позивач, що також не спростовано відповідачем, після закінчення строку оренди, орендар майно не повернув, отже продовжив користуватись ним. За таких обставин, умови договору оренди майна є пролонгованими.
За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, останній не вносив орендної плати по госпблок №БТ0042/1 з 20.12.2014 року, а госпблоку №БТ0047/1 з 18.12.2014 року.
Позивачем на адресу відповідача, 23.02.2015 року було направлено листом повідомлення про розірвання Договору оренди №ДОБ 20/08_14 від 20.08.2014 року, а обладнання яке надавалось в оренду підлягає вилученню (а.с. 24).
ОСОБА_3, 20.07.2015 року листом було направлено претензію з вимогою сплатити суму основного боргу, суму боргу втрат від інфляції, проценти за користування коштами, пеню за несвоєчасне виконання зобовязання, штраф, відшкодування вартості втраченого майна та штраф відповідно до п. 9.2.7 Договору, однак відповідачем фінансові зобовязання виконані не були. (а.с. 25).
Відповідно до п. 13.4 Договору у випадку, якщо прострочка по орендній платні перевищує 10 календарних днів сторони погодили, що Орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку. У такому випадку, Договір вважається розірваним з дати вказаної в повідомленні.
Отже, Договір оренди № ДОБ 20/08_14 діяв до дати вказаної в повідомленні позивача до відповідача з вимогою про розірвання Договору, тобто до 23.02.2015 року.
Відповідач, на виконання Договору, в продовження оренди оплатив за оренду госпблоку №47/1 по 18.12.2014 року, та госпблоку № 42/1 по 20.12.2014 року. Таким чином ОСОБА_2 користувався орендованим обладнанням до 23.02.2015 року безоплатно, за що підлягає до стягненню заборгованості по орендній платі у розмірі 7230,00 грн.
Відповідно до п. 9.2.3 Договору оренди №ДОБ 20/08_14 від 20.08.2014 року у випадку, якщо прострочка по оплаті орендної плати перевищує 15 календарних днів Орендар додатково сплачує штраф у розмірі 40% від місячної орендної плати.
Суд не може погодитись з позицією позивача про те, що штраф відповідно до умов вказаного пункту договору становить 2892,00 грн., оскільки позивач розрахував суму штрафу від розміру заборгованості по оренді, а не від місячної орендної плати, як це передбачено умовами договору.
Штраф у розмірі 40% становить 1320,00 грн. = 1650 грн. х 40% х 2.
Відповідно п.5.1. Договору, у випадку встановлення фактів пошкодження, втрати (викрадення) орендованого за Договором обладнання чи його деталей, Орендар відшкодовує вартість обладнання та його деталей, втрачених під час оренди, на основі додатково виставленого рахунку Орендодавцем і у відповідності з діючими ринковими цінами на нове обладнання, а також оплачує всі витрати, пов'язані з ремонтними роботами, придбанням нового обладнання, або відшкодовує втрачене обладнання ідентичним, яке придбає сам Орендар у безспірному порядку.
Відповідно п. 8.1.9. договору, Орендар зобов'язаний нести ризик випадкової загибелі обладнання, терміново (на протязі 24 годин) повідомити телефоном/факсом та в подальшому (на протязі 2- х робочих днів) письмово повідомити Орендодавця про пошкодження, втрату (викрадення), завдання іншої шкоди орендованому Обладнанню або його комплектуючих та оплатити оренду цього Обладнання до моменту письмового повідомлення. Вжити необхідні заходи по оформленню події та зменшенню можливих збитків (викликати міліцію, пожежних, отримати письмові пояснення робітників, свідків, охоронців та ін.).
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно п. 9.2.7. Договору, у випадку пошкодження (фізичного знищення) орендованого за Договором Обладнання Орендарем чи третіми особами, його втрати (викрадення) чи його деталей, в тому числі внаслідок недотримання Орендарем умов п. 8.1.12 даного Договору, Орендар, відшкодовує вартість Обладнання та його деталей, втрачених під час оренди, на основі додатково виставленого рахунку Орендодавцем і у відповідності з діючими ринковими цінами на нове обладнання, а також оплачує всі витрати, пов'язані з ремонтними роботами, придбанням нового обладнання, або відшкодовує втрачене обладнання ідентичним, яке придбає сам Орендар у безспірному порядку. Відшкодування відбувається протягом десяти днів від дати події на підставі виставленого рахунку Орендодавця. Окрім цього Орендар сплачує на користь Орендодавця штраф у розмірі 50 (п'ятдесят) % від вартості пошкодженого, втраченого (викраденого) орендованого за Договором Обладнання чи його деталей.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 13.7 Договору, розірвання договору не звільняє Орендаря від сплати заборгованості по орендній платі та штрафних санкцій, встановлених цим Договором.
Враховуючи викладені норми чинного законодавства України, суд погоджується із вимогами позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань з суми боргу у розмірі 2841,39 грн., та 3% річних від простроченої суми в розмірі 190,16 грн.
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 9.2.1. договору оренди сторони погодили, що за кожен день прострочення внесення орендної плати згідно строків оплати, визначених цим договором, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої грошової суми за кожен день прострочення.
За наведених обставин вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі 3345,62 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Оскільки відповідач порушив зобовязання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за Договором оренди в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо часткового задоволення позовних вимог з урахуванням зауважень суду щодо невірності здійсненого розрахунку стосовно штрафу в розмірі 40% від місячної орендної плати.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 22, 526, 530, 549, 610, 625, 759, 760, 762, 764, 1166 ЦК України, суд, -
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди №ДОБ 20/08_14 від 20.08.2014 року в загальному розмірі 104927 (сто чотири тисячі девятсот двадцять сім) грн. 17 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1043 (одна тисяча сорок три) грн. 69 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -