Провадження №2/200/4295/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30.03.2015 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, що зареєстровано в реєстрі №410, відповідно до якого позивач позичив та передав ОСОБА_2 13000,00 доларів США, що дорівнює 298 220,00 грн., які позичальник зобовязався повернути до 01 вересня 2015 року. До теперішнього часу грошові кошти позивачу не повернуті. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 299 116 грн. 09 коп. основного боргу, 3356 грн. 56 коп. витрат сплаченого ним судового збору та 3000,00 грн. витрат сплачених ним на послуги адвоката.

В судове засідання позивач не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремій заяві, поданій до суду представник позивача просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК Кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Згідно до ч.2 цієї статі, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, 13.03.2015 р. між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, що зареєстровано в реєстрі № 410.

Згідно цього п.1 договору ОСОБА_1 як позичальника надав у користування, а позичальник ОСОБА_2 прийняла грошові кошти в сумі 13000,00 доларів США, що дорівнює 298 220,00 грн., за ставкою НБУ на 13.03.2015 року.

Відповідно до ч.2 цього договору позичальник зобовязався повернути позивачу таку ж саме суму грошових коштів (суму позики) в строк до 01 вересня 2015 року.

Пунктом 3 договору позики передбачено, що в разі несплати грошової суми, вказаної в п.1 договору до позичальника застосовуються вимоги п.2 ст. 625 ЦК України, за домовленості між сторонами договору - в розмірі 30% річних від простроченої суми.

Як зазначено у п.4 даного договору позики, грошова сума, вказана в п.1 договору, передана позичальнику до підписання цього договору.

Позивач взяті на себе зобовязання за договором позики виконав, проте відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, у передбачений договором строк отриманні в борг у позивача грошові кошти позивачеві не повернув. Станом на 16.10.2015 року курс долару США до гривні складає 21,69 грн., а тому 13000,00 доларів США складає 281 970, 00 грн. (1300 доларів США х 21,69=281 970 грн. 00 коп.).

З урахуванням індексу інфляції та 30% річних сума боргу складає 17 145 грн. 78 коп. Таким чином, загальна сума боргу станом на 16.10.2015 року складає 299 116 грн. 09 коп. (281 970,00 грн. + 10660,78 грн. + 6485,31 грн.), тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 3356,56 грн. та понесені витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 299 116 грн. 09 коп., 3356 грн. 56 коп. - витрат сплаченого судового збору та сплачені витрати за послуги адвоката в сумі 3000,00 грн., а всього - 305 472 грн. 65 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.О. Кудрявцева