Справа № 602/653/15-ц
Провадження № 2/602/250/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2015 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Яблонській М. М.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на її утриманні перебуває повнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після досягнення повноліття продовжує навчатися і батьком якого є відповідач. Враховуючи те, що відповідач добровільно не надає будь-яких коштів на утримання дитини, їх дитина навчається на денному відділенні, не працює, не отримує жодних доходів, повністю перебуває на її утриманні, тому позивач просить суд стягнути з відповідача в користь дитини аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до закінчення дитиною навчального закладу.

.В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і просила суд позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. Крім того, позивач пояснила суду, що вона не працює, здійснює догляд за батьками, які є пенсійного віку та разом з сином проживає на їх пенсію. Також позивач пояснила, що її син навчається на денній державній формі навчання, отримує стипендію в сумі орієнтовно 540 гривень в місяць та платить за гуртожиток, в якому проживає, 2000 гривень за навчальний рік.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він згідний сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно. Крім того, відповідач пояснив, що він не працює, є інвалідом ІІІ групи та має на утриманні малолітню дитину від другого шлюбу. Також, відповідач визнав в судовому засіданні, що він не надає належного матеріального утримання своєму синові, рідко з ним бачиться та спілкується.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Так, судом встановлено наступні факти:

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 23 травня 2012 року, що стверджується відміткою в паспорті відповідача.

ОСОБА_3 народився 14 листопада 1996 року в Іванківці Лановецького району Тернопільської області і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ИД №133635, виданого 09.09.2003 року відділом РАГС Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області.

Як вбачається з довідки про склад сімї від 18.06.2015 року, виданої Іванковецькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області, позивач ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і разом з нею проживають: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_3 навчається на денній державній формі навчання на ІІІ курсі відділення «Лікувальна справа» в Кременецькому медичному училищі імені ОСОБА_6, термін закінчення навчального закладу 28 червня 2016 року, згідно довідок №396 та №81 від 09.03.2015 року, виданих Кременецьким медичним училищем імені ОСОБА_6.

Відповідач ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 і в нього на утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, згідно довідки про склад сімї №665 від 29.07.2015 року, виданої Білозірською сільською радою Лановецького району Тернопільської області та копії свідоцтва про народження серії І-ИД №215492, виданого 15.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області.

Як вбачається з копії посвідчення серії АГ №633410, виданого 18.12.2006 року Лановецьким УПФУ в Тернопільській області, ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи та одержує пенсію по інвалідності.

Відповідно до довідки №2882, виданої 29.07.2015 року відділом державної виконавчої служби Лановецького районного управління юстиції, сума нестягнутих з ОСОБА_2 аліментів в користь ОСОБА_1 станом на 29.07.2015 року становить 2009,91 грн..

Згідно вимог ст.ст. 198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається зі змісту ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами України окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню повнолітнього сина.

Суд не приймає до уваги те, що з відповідача продовжуються стягуватися аліменти на утримання сина, оскільки дана сума аліментів є заборгованістю за попередні роки і в даний час іншого стягнення з відповідача не відбувається.

Разом з тим, суд, враховуючи той факт, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина, приходить до висновку, що це не звільняє його від обовязку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Згідно ст.ст.181, 183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Таким чином, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 після досягнення повноліття продовжує навчання, не працює та не має власних доходів, навчальний заклад знаходиться в іншому населеному пункті поза межами району проживання, що обумовлює собою витрати на проїзд, харчування та проживання, відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, не надав суду жодних доказів того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу, в судовому засіданні визнав частково позов і погодився сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно а також, враховуючи те, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, в звязку з чим необхідно стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 06.07.2015 року і до закінчення ним навчання, чи досягнення 23 річного віку.

Разом з тим, позивачем не наведено, а в судовому засіданні не здобуто доказів, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 600 гривень.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 213-215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 183, 191,198, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 06.07.2015 року і до закінчення ним навчання, чи досягнення 23 річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору, перерахувавши його у Головне управління державного казначейства України у Тернопільській області, р/р 0347, код одержувача 37377870, МФО 838012, призначення платежу: Судовий збір за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, Лановецький районний суд Тернопільської області, .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8