АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/7322/14-ц 22-ц/774/1878/К/15
Справа № 216/7322/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1878/К/15 Бутенко М.В.
Категорія № 27 (ІV) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

секретар: Горбачевська І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості завданої порушенням зобов'язання за кредитним договором та договором поруки,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» ( надалі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості завданої порушенням зобов'язання за кредитним договором та договором поруки.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 червня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір про надання банківських послуг за № 538-пк-2008, за умовами якого він отримав кредитні кошти в сумі 10 000 грн. з оплатою 0,0001% відсотків річних , з кінцевою датою повернення 17.06.2009 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки № 538 - пп - 2008 від 17.06.2008 року.

У зв'язку із не виконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань утворилась заборгованість, яка судовими рішеннями стягнута солідарно з відповідачів на користь банку, яка складалася з: заборгованість по кредиту - 9 165, 00 грн., прострочені відсотки - 2 634,23 грн., прострочена комісія - 3 010,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 20 032,39 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 3 098,07 грн., пеня за несвоєчасне погашення - 4 869,75 грн., а також стягнути судові витрати 458, 00 грн.

Посилаючись на невиконання судового рішення боржниками, що не припиняє зобов'язання за кредитним договором, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 172156,24 грн. за період з 10.08.2009 року по 03.10.2014 р., а саме: - 16794,37 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; - 13115,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії;- 142246,87 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ ««Банк «Фінанси та Кредит» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи.

Вважає, що судом не взято до уваги, що рішення суду про стягнення заборгованості , не припиняє договірних відносин між сторонами та обов'язку відповідачів сплатити відсотки за користування неповернутих кредитних кошів.

Судом безпідставно застосовано пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушених прав та не взято до уваги, що останній платіж по кредитному договору боржником здійснено у вересні 2014 року, що свідчить про переривання строку позовної давності.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи, являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Відповідачам за їх місцем реєстрації надіслано повідомлення про час та місце розгляду спарви, що в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.06.2008 року, між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» ) та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 538 -пк -2008 від 17.06.2008 року (а.с.14)

Відповідно до умов зазначеного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 10 000 грн. з оплатою по процентній ставці 0,0001% відсотків річних за користування кредитом.

Згідно п.3.3 договору про надання кредиту, ОСОБА_4 зобов'язаний щомісячно в термін з « 1» по «20» число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 833,33 грн. та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Строк дії кредитного договору «17» червня 2009 року.

Згідно договору поруки за № 538 - пп - 2008 року від 17 червня 2008 року, ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором № 538 - пк - 2008 від 17 червня 2008 року.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2010 року , яке змінено рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.05.2011 року, стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» прострочену заборгованість по кредиту - 9 165, 00 грн., прострочені відсотки - 2 634,23 грн., прострочену комісію - 3 010,00 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 20 032,39 грн., пеню за несвоєчасне погашення відсотків - 3 098,07 грн., пеню за несвоєчасне погашення - 4 869,75 грн., а також судові витрати 458, 00 грн.

У зв'язку із не виконанням кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, з розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідачі за період 10.08.2009 року по 03.10.2014 року мають заборгованість у розмірі 172156,24 грн., яка складається з 16794,37 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 13115,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії; 142246,87 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» , суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду за захистом порушених прав.

Колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції , з огляду на наступне.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України зобов'язання сторін договору припиняються у разі розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, що відноситься до параграфа 1 глави 71 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Таким чином, проценти за кредитним договором нараховуються до моменту повного погашення кредиту та виконання всіх передбачених договором грошових зобов'язань.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачі не виконують основного зобов'язання за кредитним договором, рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2010 року не виконано, тому наявні підстави для нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами та відповідно їх стягнення у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п.6.1 кредитного договору від 17 червня 2008 року № 538-пк-2008 визначено, що за прострочення повернення Кредитних ресурсів та /або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Як роз'яснено у п.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Так згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу яка його порушила.

Крім того, відповідно до ч.1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2010 року , яке змінено рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.05.2011 року, вирішено питання про стягнення заборгованості за кредитним договором. Тобто строк позовної давності перервано.

Згідно штампу вхідної кореспонденції суду з позовом до суду, Банк звернувся у жовтні 2014 року ( а.с.2) із вимогами про стягнення заборгованості за користування кредитними коштами за період з 10 серпня 2009 року по 03 жовтня 2014 рік. З урахуванням ст..264 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги Банку за період з 10 серпня 2009 року по жовтень 2011 рік не підлягають задоволенню, у зв'язку із пропуском позивачем строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушених прав, в порядку ст..267 ЦК України, про застосування якого заявлено стороною у справі ( а.с.146).

Однак, виходячи з розрахунку наданого позивачем за період з жовтня 2011 року по 01 жовтня 2014 року позовні вимоги Пат "Банк "Фінанси та Кредит" підлягають частковому задоволенню та стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача відсотків за користування кредитними коштами за період з 14 жовтня 2011 року по 01 жовтня 2014 року в сумі 6811,03 грн. та комісію за період з жовтня 2011 року по 01 жовтня 2014 року в сумі 6661,83 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню солідарно пеня за період з 14 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2014 року в сумі 49175,93 грн., виходячи з розрахунку заборгованості по відсоткам та комісії 6811,03 грн. і 6661,83грн., 1% піні - передбаченої п.6.2 Кредитного договору, 13472,86 грн./100х1%х365.

З урахуванням викладеного, колегії суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Фінанси та кредит» заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами за період з жовтня 2011 року по 01 жовтня 2014 року 6811,03 грн. та комісією за період з жовтня 2011 року по 01 жовтня 2014 року в сумі 6661,83 грн., пеню за період з 14 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2014 року в сумі 49175,93 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Фінанси та кредит» у відшкодування судових витрат за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 737,62 грн, в рівних частках з кожного по 368,81 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості завданої порушенням зобов'язання за кредитним договором та договором поруки задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами за період з жовтня 2011 року по 01 жовтня 2014 року 6811,03 грн. та комісією за період з жовтня 2011 року по 01 жовтня 2014 року в сумі 6661,83 грн., пеню за період з 14 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2014 року в сумі 49175,93 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит» витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді з кожного по 368,81 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Грищенко Н.М.

Судді : Братіщевої Л.А.

Чорнобука В.І.