РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

. ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «СК «Мега - Поліс» звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 01.11.2011 року між ним та ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5498-10. Згідно з даним договором був застрахований автомобіль НОМЕР_1, що належить Страхувальнику на праві власності.

Відповідно до умов договору позивач зобов'язався, при настанні страхового випадку відносно автомобіля НОМЕР_1, здійснити страхову виплату. 03.09.2012 року від страхувальника до позивача надійшло повідомлення про страховий випадок, який настав внаслідок ДТП, що сталася 31.08.2012 року, внаслідок порушення водієм ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_2 п.п. Е п. 8.7.3, п. 16.1 Правил дорожнього руху.

Позивачем перераховано кошти на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_3 в сумі 42895,00 грн на рахунок страхувальника.

Цивільно-правову відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2 застраховано в ПрАТ «СК «Дніпроінмед» відповідно до полісу серії АВ № 6282088. 10.01.2013 року позивач направив на адресу ПрАТ «СК «Дніпроінмед»заяву про виплату страхового відшкодування. На рахунок позивача надійшли грошові кошти в сумі 30015,90 грн., що на 13360,09 менше фактичних витрат позивача.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь несплачену вартість відновлювального ремонту ТЗ у розмірі 12880,09 грн.; вартість автотозарознавчого дослідження у розмірі 480,00 грн.; 3 % річних у розмірі 611,64 грн. та інфляційні витрати у розмірі 4956,59 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Судом достовірно встановлено, що 01.11.2011 року між ПрАТ «СК «Мега - Поліс» (страховик) та ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5498-10. За даним договором застраховано автомобіль НОМЕР_1, що належить Страхувальнику на праві власності.

Відповідно до умов даного договору, страховик зобов'язувався при настанні страхового випадку (в тому числі в разі пошкодження чи знищення транспортного засобу та/або його додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди) відносно Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_3, здійснити страхову виплату.

Від страхувальника до позивача 03.09.2013 року надійшло повідомлення про страховий випадок, що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах справи, який стався внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вул. 50 років Жовтня та вул. Карнаухова у м. Кременчуці, внаслідок порушення водієм автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1 п.п. Е п. 8.7.3, п. 16.1 Правил дорожнього руху.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.09.2012 року ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП України.

Згідно висновку експертного автотозарознавчого дослідження № 452 від 13.09.2012 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, складає 42895,98 грн.

Відповідно до ст.25 ЗУ «Про страхування», умов договору страхування та враховуючи заяву страхувальника від 18.02.2012 року, повизачем перераховано грошові кошти в розмірі 42895,98 грн. на рахунок страхувальника, що підтверджується копією платіжного доруження № 8762 від 25.10.2012 року.

Крім того, в зв'язку з настанням страхового випадку, позивач додатково оплатив вартість послуг автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 480,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 8371 від 17.09.2012 року. Разом сума фактичних витрат позивача склала 43375,98 грн.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, власника автомобіля НОМЕР_2 застрахована в ПрАТ «СК «Дніпроінмед» відповідно до полісу АВ/6282088 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників назамних транспортних засобів.

10.01.2013 року позивач направив на адресу ПрАТ «СК «Дніпроінмед» заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 43375,98 грн.

29.05.2013 року на рахунок ПрАТ «Мега-Поліс» надійшли грошові кошти від ПрАТ «СК «Дніпроінмед» в розмірі 25013,24 грн. та 16.08.2013 року у розмірі 5002,65 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1108_5Т024 від 29.05.2013 року та копією виписки від 16.08.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Положення статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 20 ЗУ "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Позивачем на адресу відповідача направлялися листи щодо виплати несплаченої частини страхового відшкодування. Вказані листи ОСОБА_1 отримував особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте жодних виплат відповідачем здійснено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування в сумі 12880,09 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд вважає безпідставними вимоги позивача у частині стягнення з ОСОБА_1 коштів за проведення автотоварозначого дослідження, 3 % річних та інфляційних витрат, враховуючи наступне.

При суброгації до страховика переходить лише частина вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування.

У порядку суброгації страховик не має права вимагати відшкодування вартості експертизи, у зв'язку з тим, що вказані витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, відповідальної за спричинену шкоду.

Відповідно до п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року за № 4, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Таким чином, відшкодування шкоди це відповідальність, а не боргове (грошове) зобовязання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Мега-Поліс» підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути виплаченого страхового відшкодування в розмірі 12880,09 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 20, 27 ЗУ Про страхування, ст. ст. 993,988, 1166,1188,1191 ЦК України, ст. ст. 15, 88, 208, 212-218, 224-226 233 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Мега-Поліс (код ЄДРПОУ -30860173, п/р № НОМЕР_4 в ПАТ Діамантбанк, МФО - 320854) страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 12880,09 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Мега-Поліс судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 243,60 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: