Справа № 460/176/15 Головуючий у 1 інстанції: Воробель М.М.
Провадження № 22-ц/783/6006/15 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Крайник Н. П.

суддів: Ніткевича А.В., Мельничук О. Я.

при секретарі Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Реєстраційна служба Яворівського районного управління юстиції Львівської області про визнання права власності на 1/2 ідеальну частку будинку, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? ідеальну частку житлового будинку, що в АДРЕСА_1 Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не встановив, які права чи охоронювані законом інтереси ОСОБА_3 були порушені, які факти свідчать про порушення ним прав та охоронюваних інтересів позивача, якщо таке порушення мало місце, якими доказами це підтверджується. Вважає, що спір про порядок поділу майна відсутній, оскільки позивач не зверталася до ОСОБА_2 з пропозицією про поділ житлового будинку АДРЕСА_1 Суд, обгрунтовуючи свої висновки, послався на положення ст. 70 СК України, не взявши до уваги, що позовна вимога про поділ майна подружжя відсутня. Крім того, зазначив, що чинним сімейним законодавством України не передбачено поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на ідеальну частку (частки) у спільній сумісній власності. Також, суд не залучив до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які постійно проживають в АДРЕСА_1 та за свої кошти проводили реконструкцію та добудову до будинку, а відтак рішення суду впливає на їх права та обов'язки.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2014 року будинок АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною власністю подружжя- ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Свідоцтво про право власності на будинок видано ОСОБА_7 01.08.1990 року на підставі рішення виконкому Шклівської селищної ради від 21.06.1990 року.

Згідно виписки з будинкової книги на будинок (а.с.34), такий складається з трьох кімнат житловою площею 45,6 кв.м, загальна площа будинку - 68,9 кв.м.

Як вбачається з технічного паспорта на будинок, до такого здійснено самочинну добудову, та на даний час житлова площа будинку становить 60,3 кв.м, загальна площа будинку - 96,8 кв.м.

Як ствердила в засіданні колегії суддів представник ОСОБА_2 дозволу на реконструкцію будинку та добудову до нього ОСОБА_2 не отримував, зазначені переобладнання та добудова до будинку в експлуатацію не прийняті.

У розумінні ч.1 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об»єкт, а і об»єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об»єкта, здійснених без дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об»єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Об»єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об»єкти не є об»єктами права власності (ч.2 ст.376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно із нормами ст.ст. 364,367 ЦК України.

Оскільки оскаржуваним рішенням шляхом визнання за ОСОБА_3 права власності на ? ідеальну частку житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 фактично визнано право власності на самочинне будівництво, колегія суддів не вбачає підстав для залишення рішення районного суду в законній силі.

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 травня 2015 року задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 травня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Реєстраційна служба Яворівського районного управління юстиції Львівської області про визнання права власності на 1/2 ідеальну частку будинку відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Ніткевич А. В.

Мельничук О. Я.