Справа № 442/7719/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"29" грудня 2015 р.Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Дубеля Р.М.

при секретарі: Півала І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання.

Свої позовні вимоги позивач аргументував тим, що ОСОБА_1, є власником будинку № 33 по вул. І.Франка в с. Довгому Дрогобицького району. Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до будинкової книги, виданої на підставі свідоцтва про спадщину від 29.04.1986 року, власнику ОСОБА_1, завіреної 09.06.2006 року Дрогобицьким МБТІ, у даному будинку з 29.03.2005 року прописана ОСОБА_2М відповідач по справі.

Відповідач на даний час продовжує бути прописаною (зареєстрованою) за вищевказаною адресою, хоча фактично, на протязі останніх трьох років в зазначеному будинку не проживає та не з'являється.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «... кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ... Право приватної власності є непорушним.» Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправне позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України). В свою чергу відповідач, яка не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, втратила право на користування будинком, внаслідок її відсутності без поважних причин понад три роки.

Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються її права.

Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна мас право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. І ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

В судове засідання позивач не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання неодноразово не з'явилася, про час і місце повідомлялася належним чином.

Згідно ст. 74 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі доказів, що є в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи та надані до суду докази, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить будинок № 33 по вул. І.Франка в с. Довгому Дрогобицького району Львівської області.

Відповідачка, ОСОБА_2, зареєстрована у вказаному будинку № 33 по вул. І.Франка в с. Довгому Дрогобицького району Львівської області.

Згідно довідки Довжанської сільської ради, відповідачка не проживає у спірному будинку.

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд встановив, що відповідачка не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 більше року без поважних причин, у зв'язку з чим слід визнати її втратившою право на користування житловим приміщенням.

Виконання вказаного рішення здійснюється у відповідності до норм чинного законодавства.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду, яке набрало законної сили про припинення права власності чи права користування житлом».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 217, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 33 по вул. І.Франка в с. Довге Дрогобицького району Львівської області та примусово зняти її з реєстраційного обліку з даного будинку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Дубель Р.М.