Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4123/15-ц
Провадження № 2/553/1596/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.12.2015 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіна Є.В.,

при секретарі - Бутенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Полтавський професійний ліцей Міністерства освіти і науки України, Управління державної міграційної служби України у Полтавській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому вказує, що з 2000 року вона разом з дочкою, як члени сімї наймача ОСОБА_2 проживають в кім. № 501 гуртожитку Полтавського професійного ліцею, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Б. Хмельницького, 9. В листопаді 2004 року ОСОБА_2 забрав свої речі та виїхав із гуртожитку, з цього часу в ньому не проживає. 05.11.2004 року між нею та Полтавським професійним ліцеєм був укладений договір про наймання житлового приміщення в гуртожитку Полтавського професійного ліцею, а саме кімнати № 501. Відповідач участі в утриманні житлового приміщення, в якому зареєстрований, та сплаті комунальних послуг не бере. Просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування кімнатою № 501 в гуртожитку Полтавського професійного ліцею по вул. Б. Хмельницького, 9, в м. Полтаві.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 на початку судового розгляду справи пояснили, що позов визнають. Відповідач ОСОБА_2 підтвердив той факт, що дійсно тривалий час ( з кінця 2004 року чи з початку 2005 року) не проживає в кімнаті № 501 по вул. Б.Хмельницького в м. Полтаві, де зареєстрований, не оплачує кошти за утримання вказаного житлового приміщення, в якому відсутні його особисті речі, вказав, що в даний час одружений, має іншу сім'ю, з якою проживає, в спірній кімнаті з 2002 року і до цього часу постійно мешкає його колишня дружина ОСОБА_1 разом з їхньою донькою.

В ході судового розгляду справи представник відповідача адвокат ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 змінили позицію, заявили, що проти задоволення позову заперечують. В обґрунтування вказаної позиції представник відповідача послалась на те, що у ОСОБА_1 відсутні правові підстави для звернення до суду з даним позовом, так як нею був порушений порядок вселення до кімнати № 501 по вул. Б.Хмельницького, 9, у м. Полтаві, оскільки ОСОБА_2 дозволу на її реєстрацію за вказаною адресою та на укладення з позивачкою договору найму кімнати не надавав; в кімнаті відсутні особисті речі відповідача, які вивезла позивач, проте зберігається майно, яке являється їхньою з позивачкою спільною власністю подружжя, отже вказане житло він не залишав, в кімнаті не з'являвся для того, щоб не створювати конфліктні ситуації з колишньою дружиною.

Просили в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Полтавського професійного ліцею ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, підтвердивши той факт, що кімната № 501 в гуртожитку по вул. Б.Хмельницького, 9, в м. Полтаві видавалась ОСОБА_2 на сім'ю, він вселився до вказаного житлового приміщення разом з дружиною ОСОБА_1, у них народилась донька, й з 2000 року вони утрьох проживали за вказаною адресою. У листопаді 2004 року ОСОБА_2 залишив приміщення кімнати гуртожитку, у звязку з чим договір її найму був укладений з ОСОБА_1, яка разом з дитиною залишилась проживати і мешкає до цього часу, самостійно несе витрати з утримання кімнати, в якій відповідач не проживає більше 10 років.

Після перерви, оголошеної в судовому засіданні, представник третьої особи до суду не з'явилась, про причини неявки не повідомила, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Управління ДМС України у Полтавській області в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що з приводу вирішення спору покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали, про що Ленінським відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області 24.06.2005 року зроблений актовий запис № 24.

Сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_5, 22.08.2000 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у червні 2000 року на підставі ордеру вселились до кімнати № 501 в будинку № 9 по вул. Б.Хмельницького в м. Полтаві, який є гуртожитком, що знаходиться на балансі Полтавського професійного ліцею, де проживали разом з малолітньою донькою.

Оскільки шлюбні відносини між сторонами не склались, відповідач ОСОБА_2 наприкінці 2004 року залишив кімнату № 501 по вул. Б.Хмельницького, 9, в м. Полтаві, де залишилась проживати його дружина та малолітня донька.

Як пояснила в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 з листопада 2004 року не користується кімнатою в гуртожитку, де з 2000 року і до цього часу постійно проживають вона та їх спільна донька, а також мешкає її малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач виїхав добровільно, його особистих речей в кімнаті немає, вона перешкод в користуванні житлом не чинила, ключі від кімнати знаходяться у нього, замки на вхідних дверях до цього часу не змінювала, вказувала, що відповідач витрат з утримання вказаного житлового приміщення з 2004 року не несе, має інше місце проживання.

Вищевказані обставини знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи, відповідачем не спростовані шляхом надання належних та допустимих доказів.

Факт відсутності ОСОБА_2 з кінця 2004 року за зареєстрованим місцем проживання в кімнаті № 501 по вул. Б.Хмельницького, 9, в м. Полтаві - підтвердили представник третьої особи Полтавського професійного ліцею ОСОБА_4, а також допитані в якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є, відповідно, паспортистом та комендантом гуртожитку.

Відповідач ОСОБА_2 також в судовому засіданні зазначив, що з кінця 2004 року кімнатою, в якій зареєстрований, не користується, витрат з утримання вказаного житла не несе. Відповідач підтвердив, що його особистих речей у вказаному житловому приміщенні немає, зазначив, що у 2005 році ОСОБА_1 вивезла їх, принесла до нього на роботу. При цьому, відповідач не довів, що не погоджувався з такою поведінкою ОСОБА_1, оспорював такі дії, що виселений з кімнати був проти його волі, а позивач чинила перешкоди у користуванні ним житловим приміщенням до 2015 року. Натомість відповідач пояснив, що вселитись до вказаного житлового приміщення не намагався, в даний час одружений, проживає разом з новою сім'єю.

Судом не здобуто доказів того, що сторони по справі вселились до кімнати в гуртожитку в порушення вимог ст. 128-129 ЖК України, "Примірного положення про гуртожитки", затвердженого постановою ОСОБА_7 Міністрів УРСР № 208 від 03.06.1986 року (чинного на час вселення), та зареєстровані в ньому в порушення вимог чинного законодавства.

Сторони по справі та представник третьої особи Полтавського професійного ліцею підтвердили в судовому засіданні той факт, що вселення до кімнати в гуртожитку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювалось на підставі ордеру. Той факт, що вказаний документ, як власне і рішення щодо надання права на вселення, не збереглись у звязку з закінченням строку зберігання таких документів, на переконання суду, не може бути визнано обставиною, яка доводить незаконність вселення.

Крім того, представник Полтавського професійного ліцею, в оперативному управлінні якого перебуває гуртожиток за адресою: м. Полтава, вул. Б.Хмельницького, 9, в судовому засіданні наполягала на тому, що вселення до гуртожитку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснювалось на законних підставах.

Як вбачається з довідки про склад сім'ї № 510 від 09.11.2015 року, виданої Полтавським професійним ліцеєм, в кім. № 501 за адресою: м. Полтава, вул. Б. Хмельницького, 9, зареєстровані 4 особи - ОСОБА_2 з 02.06.2000 року, ОСОБА_1 з 05.11.2004 року, неповнолітні ОСОБА_5 з 05.11.2004 року та ОСОБА_6 з 17.10.2012 року.

Судом встановлено, що наймачем кімнати № 501 по вул. Б.Хмельницького, 9, в м. Полтаві з 2000 року був ОСОБА_2, вселився та проживав за цієї адресою разом з дружиною та донькою, які були зареєстровані за іншою адресою.

Після того, як ОСОБА_2 у 2004 році залишив вказане житлове приміщення, за вказаною адресою були зареєстровані його дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_5, а також Полтавським професійним ліцеєм з ОСОБА_1 укладений Договір про наймання житлового приміщення в гуртожитку б/н від 05.11.2004 року.

Як встановлено в ст. 61 ЖК України, Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до положень ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

В ч. 1 ст. 106 ЖК України визначено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Посилання відповідача та його представника в обґрунтування заперечень проти позову на те, що ОСОБА_1 разом з донькою були зареєстровані в кімнаті гуртожитку з порушенням чинного законодавства без згоди відповідача як наймача житлового приміщення жодними обєктивними доказами не підтверджуються.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджувала про те, що в кімнаті № 501 по вул. Б.Хмельницького, 9, в м. Полтаві була зареєстрована у листопаді 2004 року зі згоди чоловіка ОСОБА_2, з відома та згоди якого з нею був укладений договір найму вказаного житлового приміщення. Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні представник третьої особи Полтавського професійного ліцею, пояснивши що зареєструвати позивачку в кімнаті без згоди ОСОБА_2 не було можливо, оскільки це б суперечило вимогам чинного законодавства.

При цьому, законність реєстрації ОСОБА_1 за адресою: м. Полтава, вул. Б.Хмельницького, 9, кім. 501, ніким не оспорювалась та незаконною не визнана, а Договір про наймання житлового приміщення в гуртожитку б/н від 05.11.2004 року, укладений між ОСОБА_1 та Полтавським професійним ліцеєм, являється чинним.

Встановлені судом обставини та аналіз зібраних по справі доказів в їх сукупності свідчить про те, що ОСОБА_2 з листопада 2004 року в спірній кімнаті не проживає, відсутній за зареєстрованим місцем проживання більше 10 років без поважних причин. Доказів того, що ОСОБА_2 протягом вищевказаного періоду часу вважав це житлове приміщення своїм житлом, не встановлено, не доведено відповідачем той факт, що позивач протягом більше 10 років чинила перешкоди в доступі до квартири, він намагався до неї вселитись та не міг, має там особисті речі та вчиняв дії, що свідчать про намір користуватись кімнатою. Натомість обєктивним є той факт, що відповідач одружений, має іншу сім'ю, разом з якою і проживає.

В ст. 71, 72 ЖК України в значено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням кімнатою № 501 в будинку по вул. Б.Хмельницького, 9, в м. Полтаві, оскільки не проживав в ній більше 10 років без поважних причин, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 130, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатою № 501 в будинку № 9 по вул. Б. Хмельницького в м. Полтаві.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_9