Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-4728/10
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., при секретарі судового засідання Алманової І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Служба у справах дітей Одеської ради, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради (орган опіки та піклування), про зміну місця проживання дітей, введення заборони та вчинення інших дій, -
В провадженні Малиновського районного суду міста Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей та відшкодування моральної шкоди. В процесі проведення попереднього судового засідання представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Мойсеєвичем було подано клопотання про розєднання позовних вимог. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 22.03.2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей були виділені в самостійне провадження (№2-4728/10) (а.с.1).
Відповідно до останньої редакції позовних вимог ОСОБА_1, позивач просить суд визначити місце проживання дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, ОСОБА_1, за адресою: м. Одеса, вул Маріїнська, буд. 3. АДРЕСА_1, передати дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 13.01.2005 р.н для проживання з ОСОБА_1, припинити дії ОСОБА_2 по передачі дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на виховання стороннім особам, родичам без згоди позивача, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 000 грн. моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат на інформаційно- технічне забезпечення та судовий збір (а.с.34-48), В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 3.03.2000 р. між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. В шлюбі
13.01.2005 р. народились син ОСОБА_4 і дочка ОСОБА_5. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області (суддя Максимович Г.В.) від 19.03.2008 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.91-92). З квітня 2008 року Відділ реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області зареєстрував розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2М, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів є відповідний актовий запис за № 69 від 3 квітня 2008 року і видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЖД №059749 (а.с.93). 4 червня 2008 року ОСОБА_2 звернулась в Іллічівський міський суд Одеській області з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 24 березня 2008 року було підписано мирову угоду про поділ майна (а.с.105-108), яка передбачала поділ майна в м. Іллічівську та смт. Овідіополі між позивачкою та відповідачем та зобовязання
надавати кошти ОСОБА_2 на утримання дітей в розмірі, еквівалентному 1 000 дол. США по курсу НБУ щомісячно. Як стверджував ОСОБА_1, ОСОБА_2 зловживала своїми правами щодо виховання дітей і обмежувала права ОСОБА_1М, на побачення з ними, реалізацію його батьківських прав. У звязку з цим 4 листопада 2008 року року ОСОБА_1 було подану позовну заяву до Іллічівського міського суду про усунення перешкод на участь у вихованні дітей шляхом зобовязання відповідачки не перешкоджати та надавати можливість забирати їх з дитячого садка, супроводжувати додому, бачитися з дітьми в середу та четвер з 17-00 до 20-00 години та у неділю з 10-00 до 20-00; зобовязання ОСОБА_2 не перешкоджати та надавати ОСОБА_1 можливість спільного відпочинку з дітьми кожного року два рази на рік протягом двох тижнів або один раз на рік протягом одного місяця; зобовязання ОСОБА_2 не перешкоджати та надавати можливість супроводжувати дітей до лікувальних закладів, в тому числі перебувати з ними у санаторіях та спеціалізованих лікувальних закладах. Рішенням Іллічівського міського суду від 31 березня 2009 року позов було задоволено. Ухвалою від 30 червня 2009 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Одеської області залишила апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення суду від 31 березня 2009 року без задоволення, а рішення без змін. ОСОБА_2 судове рішення від 31 березня 2009 року не виконує.
Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України
Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Служба у справах дітей Одеської ради, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради (орган опіки та піклування), про зміну місця проживання дітей, введення заборони та вчинення інших дій підлягає частковому задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що 3.03.2000 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. В шлюбі 13.01.2005 р. народились син ОСОБА_4 і дочка ОСОБА_5. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області (суддя Максимович Г.В.) від 19.03.2008 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.91-92), 3 квітня 2008 року Відділ реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області зареєстрував розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2М, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів є відповідний актовий запис за № 69 від 3 квітня 2008 року і видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЖД №059749. 4 червня 2008 року ОСОБА_2 звернулась в Іллічівський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 24 березня 2008 року було підписано мирову угоду про поділ майна, яка передбачала поділ майна в м. Іллічівську та смт. Овідіополі між позивачкою та відповідачем та зобовязання надавати кошти ОСОБА_2 на утримання дітей в розмірі, еквівалентному 1 000 дол. США по курсу НБУ щомісячно
4 листопада 2008 року року ОСОБА_1 було подану позовну заяву до Іллічівського міського суду про усунення перешкод на участь у вихованні дітей шляхом зобовязання відповідачки не перешкоджати та надавати можливість забирати їх з дитячого садка, супроводжувати додому, бачитися з дітьми в середу та четвер з 17-00 до 20-00 години та у неділю з 10-00 до 20-00; зобовязання ОСОБА_2 не перешкоджати та надавати ОСОБА_1 можливість спільного відпочинку з дітьми кожного року два рази на рік протягом двох тижнів або один раз на рік протягом одного місяця; зобовязання ОСОБА_2 не перешкоджати та надавати можливість супроводжувати дітей до лікувальних закладів, в тому числі перебувати з ними у санаторіях та спеціалізованих лікувальних закладах. Рішенням Іллічівського міського суду від 31 березня 2009 року позов було задоволено. Ухвалою від 30 червня 2009 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Одеської області залишила апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення суду від 31 березня 2009 року без задоволення, а рішення без змін. ОСОБА_2 судове рішення від 31 березня 2009 року не виконує, що підтверджується постановою заступника начальника ВДВС Іллічівського МУЮ ОСОБА_7 від 25 грудня 2009 року про закриття виконавчого провадження, в якій зазначено, що невиконання рішення суду боржницею унеможливлює його виконання, оскільки вона повинна особисто вчинити дії, зазначені у виконавчому документі. Місце знаходження позивачки та дітей невідоме.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд приймає до уваги факт неможливості встановлення місця помешкання або реєстрації відповідачки ОСОБА_2 на момент розгляду справи органами внутрішніх справ. У довідці Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в Одеській області від 31.08.2010 зазначено, що 14.07.2009 р. ОСОБА_2 була знята з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 до м. Іллічівськ Одеської області але відомості щодо її реєстрації на території м. Одеси та Одеській області відсутні. Довідкою Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеської області від 10.09.2010 р., наданих на запит суду, зазначено, що ОСОБА_2 14.11.08 р. була виписана з адреси: м.Іллічівськ, вул. 1 Травня, 5/101, в с. Кароліно-Бугаз Овідіопольського району Одеської області, де зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, але 14.07.09 року виписана в м. Іллічівськ (без зазначення адреси), інформацією про фактичне місце мешкання гр. ОСОБА_2 та її малолітніх дітей Іллічівський МВ не володіє (а.с.184). Згідно з довідкою від 16.11.10 р., наданою Малиновським РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, встановити фактичне проживання неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також фактичного проживання їх матері - ОСОБА_2, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 не є можливим (а.с.212).

Відповідно до абзацу 6 ч.І ст.З Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Таким чином виходячи з змісту та сєнсу закону праву вільного обрання місця проживання кореспондує обов'язок особи зареєструвати вільно обране місце проживання. В порушення встановленого чинним законодавством порядку відповідачка не стала на реєстраційний облік, за що встановлена КпАП України адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них. Оскільки силами правоохоронних органів не вдалося встановити місце знаходження дітей, а сама відповідачка жодного разу не зявилась в судове засідання, не зважаючи на те, що її явка була визнана судом обовязковою, то такі дії відповідачки підтвердили процесуальну позицію позивача щодо неможливості побачення з дітьми, фактичного виконання рішення суду щодо порядку побачень, а тому з врахуванням заочного розгляду справи, наданих суду доказів, пояснень свідків, перед судом не спростовано доводи позивача про неналежне виховання та лікування малолітніх дітей, на 7 спілкування з якими позивач має рівне право з відповідачкою, що повинно було зроблено відповідачкою (ст.ст. 10, 60 ЦПК України).

Відповідно до абз. 2 ч.І ст.161 СК України від час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання та/або реєстрації

З

відповідачки невідоме, діти на реєстраційному обліку не знаходяться, а тому суд приймає рішення про зміну місця проживання ОСОБА_8, 13.01.2005 р. н., та ОСОБА_5, 13.01.2005 р. н., та визначає їх місце проживання разом з батьком - ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Марийська. буд.ЗАДРЕСА_2, яка є зареєстрованим місцем проживання та фактичного помешканням батька - позивача по справі.

Разом з тим, відмовляє позивачу в введення заборони та вчинення інших дій щодо дітей, з боку відповідачки, оскільки суд вважає, що такі позовні вимоги заявлені передчасно, а тому до виконання цього рішення суду, у разі набрання ним законної сили та встановлення місцезнаходження дітей (тобто відбудеться зміна підстав для предявлення такого позову) сторони зможуть вирішити це питання в межах самостійного провадження у разі виникнення спору щодо порядку спілкування з дітьми.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 161 СК України, ст.ст. З, 6, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст. 29 ЦК України, ст.ст. 1,3,10, 60, 62, 213-215, 224-225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Служба у справах дітей Одеської ради, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради (орган опіки та піклування) про зміну місця проживання дітей, введення заборони та вчинення інших дій, - задовольнити частково.

Змінити місце проживання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити їх місце проживання разом з батьком - ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Маріїнська, буд.ЗАДРЕСА_2.

Встановити порядок виконання рішення суду відповідно до якого це рішення у разі набрання ним законної сили є підставою для передачі дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 для подальшого проживання з разом батьком за адресою: м. Одеса, вул. Маріїнська, буд. ЗАДРЕСА_2.

В частині інших позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

4