АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/1005/14-ц 22-ц/774/2237/К/15
Справа №211/1005/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження №22-ц/774/2237/К/15 суддя Сарат Н.О.
Категорія № 20 (IV) Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О,

за участю: секретаря Маслової К.В.

представника заявника ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Хайдельберг Цемент Україна" про внесення змін до договору купівлі-продажу та встановлення факту про час сплати повної вартості будинку, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Хайдельберг Цемент Україна» (далі ПАТ «ХЦУ») про внесення змін до договору купівлі-продажу та встановлення факту про час сплати повної вартості будинку, в якому просив встановити факт, що гроші в розміі 2110 грн. були сплачені ним за житловий будинок (котедж), розташований за адресою: АДРЕСА_1 до укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого придніпровською товарною біржею 21.10.1996 року за реєстровим № 552-Н/96; внести зміни до договору купівлі продажу вказаного житлового будинку, який було укладено між ним та Закритим акціонерним товариством «Криворізьки цементно-гірничим комбінатом», правонаступником якого є відповідач, а саме: п. 4 викласти в наступній редакції «Будинок проданий за2110,00 (дві тисячі сто десять) гривень та сплачена Покупцем до вселення в будинок а саме 01.02.1991 року», у зв'язку з тим, що оплата вартості будинку буда внесена в повному обсязі до посвідчення договору купівлі-продажу, а саме до 01.02.1991 року, потребу в п. п. 4.1., 4.2., 4.3., 4.4., 4.5., 4.6., 4.7., 4.8., 4.9., 4.10., 4.11., 4.12. відсутня, а тому вказані пункти є нікчемними.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що 21 жовтня 1996 року між ним та Закритим акціонерним товариством «КРИВОРІЗЬКИМ ЦЕМЕНТНО-ГІРНИЧИМ КОМБІНАТОМ», правонаступником якого є ПАТ «ХЦУ», укладено договір купівлі-продажу житлового будинку (котеджу), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який було посвідчено «ПРИДНІПРОВСЬКОЮ ТОВАРНОЮ БІРЖЕЮ».

Зазначений будинок належав Відповідачу на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області за № 427 від 05 жовтня 1993 року та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації міста Кривого Рогу в реєстраційну книгу № 5-В-24-5760, 07 жовтня 1996 року. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.11.2003 року договір був визнаний дійсним. Вказаний договір був укладений з позивачем як з працівником ЗАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЦЕМЕНТНО-ГІРНИЙ КОМБІНАТ» в м. Кривий Ріг, оскільки з 1983 він працював на вказаному підприємства на посаді токаря в механічному цеху, з певною умовою купівлі - продажу, а саме в пункті 4.1. цього договору було зазначено: «Предприятие» устанавливает для «Покупателя» продажную (льготную) стоимость коттеджа согласно решения Правления ЗАО «КЦГК» Продажная (льготная) стоимость коттеджа индексируется «Предприятием» соразмерно решения вышестоящих органов, уровня жизни, роста (снижения) з/платы, либо замены (изменения) денежных знаков (валюты). Стоимость коттеджа «Покупатель» обязуется погасить в течении 15 лет с момента заселения в коттедж равными частями ежемесячно или сразу всю сумму». В п.4 Договорі зазначено, що будинок був проданий за 2 110 грн., хоча відповідно до п. 2 і 3 Договору його інвентарна вартість згідно довідки Бюро технічної інвентаризації в м. Кривий Ріг за № 16599/2 від 09.10.1996 року становила 3 931 грн. 98 коп., що підтверджує пільгову ціну продажу житлового будинку. Позивач заселився в зазначений котедж 01 лютого 1991 року, що підтверджується відміткою в домовій книзі. Повну вартість будинку позивач виплатив після вселення та до укладання договору, даний факт підтверджується розрахунковими ордерами від його імені в рахунок оплати вартості зазначеного котеджу та книгами обліку розрахункових ордерів за період з січня 1993 року по січень 1994 року. Оплата вартості котеджу здійснювалась наступним чином: його вартість поділялась на дві рівні частини, перша половина вартості сплачувалась на початку 1993 року, а друга половина сплачувалась в кінці 1993 року, або на початку 1994 року. 23.12.1994 року позивач одружився з ОСОБА_5 з якою прожив п'ять років і 13.10.2009 року розлучився.

На даний момент між позивачем та його колишньою дружиною ОСОБА_5 виник спір стосовно поділу зазначеного котеджу, оскільки договір купівлі - продажу спірного майна було укладено за період шлюбу з нею. Яка не зважаючи на те що вказаний житловий будинок було придбано позивачем за особисті кошти, а також на пільгових умовах, вирішила виділити свою частку як в спільному майні подружжя. У зв'язку з виникненням спору позивач намагався вирішити даний спір мирним шляхом, а саме для встановлення факту оплати вартості спірного житлового будинку до укладання шлюбу за особисті кошти згідно ч.1 ст. 651, тому відповідно до його заяви від 26.02.2013 року було запропоновано Відповідачеві укласти додаткову угоду про внесення змін до договору купівлі - продажу котеджу посвідченого «ПРИДНІПРОВСЬКОЮ ТОВАРНОЮ БІРЖЕЮ» 21 жовтня 1996 року, а саме в пункті 4.1. вказаного договору зазначити що вартість котеджу розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який був наданий йому в володіння на основі спільного рішення адміністрації компанії профспілкового комітету, в сумі 2 110 грн., яка була виплачена ним «Продавцю» до моменту укладання договору. Вказана заява була одержана Відповідачем 26.02.2013 року за вхідним № 01/785, але відповіді на даний момент не надійшло.

Про те що будинок був придбаний в особисту власність свідчать умови договору, оскільки в договорі купівлі-продажу, містяться умови, згідно яких підприємство визначило пільгову вартість спірного будинку для позивача, як працівника підприємства, за умови його подальшої правці на підприємстві протягом 15 років, крім того, в договорі зазначено, що пільги вказані в його умовах поширюються лише на працівників, а не на членів їх сімей.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Встановлено факт, що гроші в розмірі 2110 грн. були сплачені позивачем ОСОБА_2 за житловий будинок (котедж), розташований за адресою: АДРЕСА_1 до укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого Придніпровською товарною біржею 21.10.1996 року за реєстровим № 552-Н/96.

Внесен зміни до договору купівлі - продажу житлового будинку (котеджу), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який було посвідчено «ПРИДНІПРОПСЬКОЮ ТОВАРНОЮ БІРЖЕЮ» 21 жовтня 1996 року за реєстровим № 552-Н/96 укладеним між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «КРИВОРІЗЬКИМ ЦЕМЕНТНО-ГІРНИЧИМ КОМБІНАТОМ», правонаступником якого є ПАТ «Хайдельберг Цемент Україна», а саме п. 4 викласти в наступній редакції «Будинок проданий за 2110,00 грн. (дві тисячі сто десять) гривень 00 коп. та сплачена Покупцем до вселення в будинок, а саме 01.02.1991 року.» у зв'язку з тим, що оплата вартості будинку була внесена в повному обсязі до посвідчення договору купівлі продажу до посвідчення договору купівлі - продажу, а саме до 01.02.1991 року, потреба в п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4., 4.5., 4.6., 4.7., 4.8, 4.9, 4.10, 4.11., 4.12, відсутня, а тому вказані пункти є нікчемними.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Хайдельберг Цемент Україна» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243, 60 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, поставив питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що вказаним рішенням суду було вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_5, без її залучення до участі у розгляді справи, при тому, що суду було відомо про існуючий спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, як колишнім подружжям, щодо поділу спірного домоволодіння.

Також ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.10.2012 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.01.2013р., спірне домоволодіння було розділене між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, за кожним з них було визнано право власності на 1/2 частину домоволодіння, при цьому факт щодо періоду внесення коштів за придбання спірного домоволодіння було вже встановлено рішенням суду - а саме в період з 21.10.1996 року по 18.11.2003 року, тобто під час шлюбу. Отже дане оскаржуване рішення суперечить раніше прийнятим судовим рішенням.

Оскарженим рішенням суду порушено права ОСОБА_5, адже тепер ОСОБА_2 ставить питання про перегляд рішення Довгинцівського районного суду від 11.10.2012 року за нововиявленими обставинами, та вказує, що кошти за спірний будинок він сплатив до шлюбу із ОСОБА_5, що суперечить дійсності та раніше ухваленим рішенням суду.

Також ОСОБА_1 зазначив, що судом не враховано, що договір купівлі-продажу спірного домоволодіння, до якого просив внести зміни позивач, було визнано дійсним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.11.2003 року за позовом самого ж ОСОБА_2, при цьому під час розгляду тієї справи ОСОБА_2 просив визнати дійсним вказаний договір в цілому, не заперечуючи проти окремих його частин.Отже вважає, що спір з тих самих підстав, між тими самими сторонами, щодо того ж предмету вже вирішено в судовому порядку, відтак оскаржене рішення суду є необґрунтованим та незаконним.

Також вважає, що позивач звернувся із вказаним позовом до суду із пропуском строку позовної давності, оскільки про існування договору купівлі-продажу спірного будинку та про його умови знав ще з 1996 року, а так само і з 2003 році, коли ставив питання про визнання договору дійсним.

Крім того, вважає, що підстав задовольняти позовні вимоги у суду не було, оскільки відповідач позов не визнав. До того ж суперечливою, на думку ОСОБА_1 вселення у спірне домоволодіння, як зазначав ОСОБА_2 з 01.02.1991 року, оскільки зареєстровано в ньому позивача 01.02.1994 року, а здано в експлуатацію будинок було 04.10.1993 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 21 жовтня 1996 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «КРИВОРІЗЬКИМ ЦЕМЕНТНО-ГІРНИЧИМ КОМБІНАТОМ», правонаступником якого є ПАТ «Хайдельберг Цемент Україна», укладено договір купівлі продажу житлового будинку (котеджу), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який було посвідчено «ПРИДНІПРОПСЬКОЮ ТОВАРНОЮ БІРЖЕЮ». (а.с.9-10).

Зазначений будинок належав відповідачу на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області за № 427 від 05 жовтня 1993 року та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації міста Кривого Рогу в реєстраційну книгу № 5-В-24-5760, 07 жовтня 1996 року.

Вказаний договір був укладений з позивачем як з працівником ЗАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЦЕМЕНТНО-ГІРНИЙ КОМБІНАТ» в м. Кривий Ріг, оскільки з 1983 він працював на вказаному підприємстві на посаді токаря в механічному цеху, з певною умовою купівлі - продажу, а саме в пункті 4.1. цього договору було зазначено: «Предприятие» устанавливает для «Покупателя» продажную (льготную) стоимость коттеджа согласно решения Правления ЗАО «КЦГК» Продажная (льготная) стоимость коттеджа индексируется «Предприятием» соразмерно решения вышестоящих органов, уровня жизни, роста (снижения) з/платы, либо замены (изменения) денежных знаков (валюты). Стоимость коттеджа «Покупатель» обязуется погасить в течении 15 лет с момента заселения в коттедж равными частями ежемесячно или сразу всю суму».

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.11.2003 року договір був визнаний дійсним. (а.с.8).

Судом першої інстанції встановлено, що повну вартість будинку позивач виплатив після вселення та до укладання договору, даний факт підтверджується розрахунковими ордерами від його імені в рахунок оплати вартості зазначеного котеджу та книгами обліку розрахункових ордерів за період з січня 1993 року по січень 1994 року. Оплата вартості котеджу здійснювалась наступним чином: його вартість поділялась на дві рівні частини, перша половина вартості сплачувалась на початку 1993 року, а друга половина сплачувалась в кінці 1993 року, або на початку 1994 року. У зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про те необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Проте, зазначеного висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 в період з 23.12.1994 року по 13.10.2009 року (а.с. 16).

На даний момент між позивачем та його колишньою дружиною ОСОБА_5 виник спір стосовно поділу зазначеного котеджу, оскільки договір купівлі - продажу посвідченого «ПРИДНІПРОВСЬКОЮ ТОВАРНОЮ БІРЖЕЮ» 21 жовтня 1996 року, було укладено за період шлюбу з нею. ОСОБА_5 не зважаючи на те що вказаний житловий будинок було придбано позивачем за особисті кошти, а також на пільгових умовах, вирішила виділити свою частку як в спільному майні подружжя.

Виходячи з наявності спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з приводу домоволодіння, придбаного на підставі спірного договору, про що було відомо суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вирішення цього спору не можливе без залучення до участі у справі ОСОБА_5

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням суду першої інстанції фактично вирішено питання щодо моменту набуття права власності на спірне домоволодіння, що послугувало подальшому зверненню позивача із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з приводу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, чим порушено її права як ймовірного співвласника, а тому в даному випадку справа може бути вирішена по суті лише за участю ОСОБА_5

Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України зі змінами внесеними Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ, виключено можливість суду апеляційної інстанції скасувати рішення у разі не залучення особи до участі у справі і вирішення судом першої інстанції питання про права та обов'язки такої особи, з направленням справи на новий розгляд.

При цьому, апеляційний суд законодавчо не наділено правом скасувати рішення, після чого, залучивши на стадії апеляційного провадження таку особу до участі у справі, вирішити спір відносно її прав, оскільки відповідно до норм процесуального закону така особа має права й обов'язки при розгляді справи в суді першої інстанції, які порушуються у разі відсутності участі її в цій інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції не може бути залишено без змін й підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Хайдельберг Цемент Україна" про внесення змін до договору купівлі-продажу та встановлення факту про час сплати повної вартості будинку.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: