Справа № 344/7401/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2630/2015
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на ремонт та реконструкцію квартири за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 02 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на ремонт та реконструкцію квартири.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не може погодитися із даним рішенням оскільки вважає його незаконним, необґрунтованим і таким, що ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права

При розгляді справи, суд всупереч вимог змагальності повністю врахував позицію відповідача, яка є суперечливою, неодноразово змінювалась та не ґрунтувалась на доказах, та відхилив доводи позивача.

Вказує, що суд обґрунтовуючи відсутність доказів щодо придбання позивачем дошки хвойної породи та оплати її встановлення у квартирі АДРЕСА_1, послався на твердження відповідачки, що даний матеріал встановлювався у будинку в с. Спас Рожнятівського району. Проте, дані щодо цього будинку не були предметом розгляду в судовому процесі.

Також суперечливими є покази відповідачки щодо купівлі та встановлення душової кабіни, які можна було б усунути при огляді квартири.

З показів свідка ОСОБА_5 вбачається, що замовником послуг по встановленню кабельного телебачення та Інтернету був саме позивач. А свідок ОСОБА_6 підтвердив, що здійснював ремонт в квартирі, за який оплату проводив ОСОБА_2 Відповідачка не змогла спростувати в суді факт проведення ремонту ОСОБА_6 Інші свідки також підтвердили здійснення ремонту в квартирі відповідачки весною-літом 2012 року.

Вказує, що взявши до уваги звіт про оцінку майна квартири, наданого відповідачкою, і відмовивши позивачу в задоволенні клопотання про огляд доказів експертом за їх місцезнаходженням, суд порушив принцип рівності сторін судового процесу.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2010 року. Шлюб між ними розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 листопада 2013 року.

У позовних вимогах ОСОБА_2 зазначається, що за усною домовленістю з ОСОБА_3 у період шлюбу, у травні-червні 2012 року, він витратив власні кошти на ремонт та реконструкцію квартири АДРЕСА_1 в сумі 73885 грн. Витрачені ним кошти на ремонт квартири відповідачка зобов'язувалася повернути на першу його вимогу, яку ним їй було пред'явлено 14 травня 2014 року, проте остання жодних дій на її виконання не вчинила, тому просив стягнути понесені ним витрати з відповідачки.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09 грудня 1999 року квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_9 в рівних часинах. Згідно договору від 17.03.2000 року ОСОБА_7 подарував свою частку у квартирі ОСОБА_9

При цьому до інших співвласників даної квартири ОСОБА_2 вимог про стягнення витрат на ремонт та реконструкцію квартири не заявляв.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 подав копії документів про понесені ним витрати на придбання матеріалів та на замовлення послуг і робіт, а також певні доводи ствердив показами свідків, які проводили такі роботи у квартирі ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що у поданому відповідачкою, як заперечення на позов, звіті про оцінку майна, що знаходиться у квартирі відповідачки, наведені недоліки, які свідчать про відсутність у ній ремонту у період з травня по червень 2012 року.

Крім того, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що між сторонами відсутній договір на виконання ремонтних робіт, реконструкцію житла чи надання будь-яких інших послуг позивачем, а тому відсутній факт виникнення зобов'язань відповідно до вимог глави 47 ЦК України. Відповідно, не наступило жодних юридичних наслідків для відповідачки по відшкодуванню будь-яких витрат позивачу, які ним зазначені у позові, ніби як на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Такою ж є вимога ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року у даній справі, відповідно до якої з'ясуванню при вирішенні спору підлягали обставини пов'язані з тим, чи був між сторонами укладений договір на виконання ремонтних робіт і реконструкцію квартири,їх обсяг і вартість, чи були такі проведені позивачем, а якщо були, то який обов'язок виник у відповідача по проведенню їх оплати та його виконання останньою.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про неповноту оцінки судом першої інстанції поданих ним доказів, які на думку апеляційного суду досліджені повно та об'єктивно і відповідають обставинам справи. Не знайшли свого підтвердження та не ґрунтуються на нормах цивільного законодавства і висловлені у суді апеляційної інстанції представником позивача доводи, що між сторонами був укладений договір, який за своїми ознаками відповідає договору підряду. Такого договору між сторонами укладено не було.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 02 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

М.Д. Горейко

Л.В. Ясеновенко