Справа №583/676/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1371/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: Охтирський міськрайонний центр зайнятості, управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області, Охтирська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області, про встановлення факту перебування в трудових відносинах, визнання недійсним та скасування запису в дублікаті трудової книжки, зобовязання внести запис до дублікату трудової книжки зі зміною формулювання прийняття та звільнення з роботи та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2015 року відмовлено у задоволенні позовну ОСОБА_3 за необґрунтованістю вимог.

Вказане рішення суду представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Однак, письмовою заявою від 09 липня 2015 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 просив апеляційний суд прийняти відмову від частини позовних вимог, а у звязку з цим, відповідно, скасувати оскаржуване рішення суду щодо вирішення вказаних вимог, від яких позивач відмовився і закрити провадження в тій частині.

При цьому, як вбачається з поданої представником позивача заяви від 09 липня 2015 року, у ній не йдеться про відмову позивача від вимоги про визнання недійсними та скасування в дублікаті трудової книжки серії АС № 472274 на імя ОСОБА_3 записів про прийом його на роботу до відповідача по цивільно-правовому договору та про розірвання цивільно-правового договору з ним.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14 липня 2015 року прийнята відмова позивача від частини позовних вимог, про які йдеться в цій ухвалі суду, оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині розвязання тих вимог скасовано, а апеляційне провадження щодо цих вимог, відповідно, закрито.

Ураховуючи зазначене, виходячи з положень ч.1 ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду від 19 травня 2015 року лише в частині вирішення позовної вимоги про визнання недійсними та скасування записів в дублікаті трудової книжки позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, з урахуванням відмови від частини вимог в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 з 06 жовтня 1995 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що здійснює господарську діяльність на території України, Росії, СНД (а.с.87-88, 111, 112, 114).

23 березня 2010 року ОСОБА_5 отримала ліцензію на здійснення господарської діяльності в сфері надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортним відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт», за якою їй дозволений наступний вид робіт: внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами; міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами (а.с.113).

За укладеними цивільно-правовими договорами від 04 серпня 2014 року, 21 серпня 2014 року, 16 вересня 2014 року, 22 вересня 2014 року, 02 жовтня 2014 року та 19 листопада 2014 року сторони домовились, що ОСОБА_5, як замовник, доручає, а ОСОБА_3, як виконавець, бере на себе зобовязання виконувати роботу водія-експедитора в строк з дати укладання відповідного договору на один рейс (а.с.115, 177, 178, 179, 180, 181).

При цьому, як зазначено в п.1 вказаних договорів, виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію Правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Відповідно до записів в дублікаті трудової книжки серії АС № 472274 на імя ОСОБА_3, останній з 05 серпня 2014 року був прийнятий на роботу до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за цивільно-правовим договором, а 03 грудня 2014 року цивільно-правовий договір з ним був розірваний (а.с.17-18).

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсними та скасування записів в дублікаті трудової книжки позивача, суд першої інстанції послався на її необґрунтованість.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Положеннями ч.1 ст.21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Крім того, у ч.1 ст.626 ЦК України йдеться про те, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно з вимогами ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.

Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше пяти днів після початку проходження стажування.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено п.п.1.3, 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, при влаштуванні на роботу працівники зобов'язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Особи, які вперше шукають роботу і не мають трудової книжки, повинні пред'явити паспорт, диплом або інший документ про освіту чи професійну підготовку. Військовослужбовці, звільнені із Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Прикордонних військ України, Цивільної оборони України, Управління охорони вищих посадових осіб України та інших військових формувань, створених відповідно до законодавства України (далі Збройні Сили України та інші війська) та військовослужбовці, звільнені із Збройних Сил колишнього Союзу РСР і Збройних сил держав учасниць СНД, пред'являють військовий квиток. Звільнені з місця відбування кримінального покарання зобов'язані пред'явити довідку про звільнення.

При цьому, у п.2.10 вказаної Інструкції зазначено, що у розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за № таким-то недійсний». Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: «Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі». При зміні формулювання причини звільнення пишеться: «Запис за № таким-то є недійсним» звільнений... і зазначається нове формулювання.

У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається «Дублікат» трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

Крім того, п.7 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року № 260, з відповідними змінами і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, зазначено, що фізична особа зобовязана вручити під розписку працівникові один примірник зареєстрованого трудового договору протягом трьох робочих днів з дня його надходження від центру зайнятості, про що робиться відповідний запис у книзі реєстрації, а також повернути йому трудову книжку із записом про прийняття на роботу.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що до трудових книжок вносяться записи про роботу тих працівників, з якими підприємство, установа, організація чи фізична особа-підприємець перебуває у трудових правовідносинах.

У звязку із зазначеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між сторонами по даній справі склались правовідносини, які виникли з цивільно-правових договорів і які за своєю суттю не є трудовими.

Проте, дійшовши вказаного висновку, суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що відповідачкою було безпідставно внесено запис до дубліката трудової книжки позивача про прийняття його на роботу за цивільно-правовим договором та про звільнення його з роботи на підставі цивільно-правового договору, так як вчинення вказаних дій чинним трудовим законодавством не передбачено, враховуючи, що трудова книжка є основним документом саме про трудову діяльність працівника.

Отже, записи в дублікаті трудової книжки позивача про прийняття його на роботу до відповідача за цивільно-правовим договором та про звільнення його з роботи на підставі цивільно-правового договору необхідно визнати недійсними, як це передбачено у п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, але немає потреби вказані записи ще й скасовувати, у звязку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу колегії суддів, хоча і не в повній мірі.

З урахуванням зазначеного, коли суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову в частині визнання недійсним та скасування запису в дублікаті трудової книжки з порушенням норм матеріального і процесуального права, його висновки не в повній мірі відповідають обставинам справи, тому рішення суду в цій частині необхідно скасувати і ухвалити нове, яким частково задовольнити вказану позовну вимогу, а саме: визнати недійсними записи у дублікаті трудової книжки ОСОБА_3, здійснені ФОП ОСОБА_5, про прийняття його на роботу по цивільно-правовому договору, а також про розірвання з ним цивільно-правового договору.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст.88 ЦПК України.

Зокрема, оскільки апеляційний суд задовольнив одну позовну вимогу немайнового характеру, тому з відповідача ОСОБА_5 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 243 грн. 60 коп. (1218 грн. * 0,2).

Що стосується апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, то з урахуванням задоволення апеляційним судом однієї вимоги немайнового характеру необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 121 грн. 80 коп. (1218 грн. * 0,2 / 50%).

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2015 року в даній справі щодо відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування запису в дублікаті трудової книжки скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити вказану позовну вимогу частково.

Визнати недійсними записи у дублікаті трудової книжки серія АС № 472274 на імя ОСОБА_3 на аркушах 8-9 у графі «Дата» запис «05 серпня 2014 року», у графі «Відомості про прийом на роботу…» запис «ФОП ОСОБА_5. Прийнятий на роботу по цивільно-правовому договору», у графі «Дата» запис «03 грудня 2014 року», у графі «Відомості про прийом на роботу…» запис «Цивільно-правовий договір розірвано», у графі «На підставі чого внесено запис…» запис «03 грудня 2014 року цивільно-правовий договір розірвано».

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -