Справа № 2/431/4281/ 15-ц
Провадження 2/431/2332/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

04 грудня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Олійник С.В.,

за участі секретаря Яковенко А.Л.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Троїцької районної державної адміністрації про усунення перешкод в участі у вихованні дитини та встановлення способу участі у вихованні дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Троїцької районної державної адміністрації про усунення перешкод участі у вихованні дитини та встановлення способу участі у вихованні дитини.

В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року. Від шлюбу має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після фактичного припинення шлюбних відносин в квітні 2015 року, відповідач разом із сином виїхали і проживають окремо в Троїцькому районі. Відповідач на неодноразові звернення з проханням надання можливості бачитись з сином, чинить перешкоди бачитись з ним та повноцінно виконувати свої батьківські обовязки. На звернення до органу опіки і піклування Троїцької РДА Луганської області йому відмовлено у праві спілкування з сином, розгляд питання відкладено до досягнення дитиною річного віку.

Оскільки, орган опіки і піклування відклав вирішення питання щодо участі у спілкуванні з сином, вимушений звернутись за захистом свого порушеного права щодо можливості спілкуватися з сином, виховувати його. Просив встановити час спілкування один раз на місяць в останню суботу місяця з 14 до 16 години в присутності матері.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити та усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною, встановити спосіб участі у вихованні дитини.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, поштовими повідомленнями. Надала суду заперечення проти позову, просила у задоволенні позову відмовити (а.с. 57-58).

Представник третьої особи - органу опіки і піклування Троїцької районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час, місце судового засідання повідомлявся належним чином. В заяві просив розглянути справу за їх відсутності у звязку з відсутністю коштів на відрядження. Надав суду висновок щодо вирішення спору (а.с. 41,44).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що працює секретарем Титарівської сільської ради. ОСОБА_6 знає, позивача знає з позитивної сторони. Вони мають малолітню дитину сина ОСОБА_4. З яких підстав відповідачка виїхала з села їй не відомо. Скарг від мешканців села на поведінку позивача не надходили. Сімя нормальна, працьовита. Фізичних насильств позивач не застосовував.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що працює головою Титарівської сільської ради. Позивача знає з його народження, у сторін були нормальні стосунки. Позивач виконував обовязки по утриманню сімї. На адресу сільської ради скарг на позивача ОСОБА_1 щодо його незаконних дій відносно дружини та дитини не надходили.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою відповідачки ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 спокійний, турботливий, тихий, утримував дружину. Скарг від відповідачки на дії позивача не було.

Суд, заслухавши показання сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами склались правовідносини врегульовані Сімейним кодексом України.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6).

Від цього шлюбу 06 березня 2015 року народився син ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11 березня 2015 року, актовий запис № 1 (а.с. 7).

Відповідно до інформації Служби у справах дітей від 13.07.2015 року комісія з питань захисту прав дитини Троїцької районної державної адміністрації вирішила рекомендувати відкласти розгляд питання щодо участі у вихованні ОСОБА_1 свого сина ОСОБА_9 до досягнення дитиною річного віку (а.с. 8).

Згідно інформації щодо перебування на обліку у лікаря - нарколога, лікаря психіатра ОСОБА_1 не перебуває на обліку, що підтверджується довідками Старобільської поліклінники (а.с. 9-10).

ОСОБА_1 характеризується позитивно, протиправних дій проти відповідача не вчиняв, аліментні платежі сплачує в повному обсязі, заборгованості не має, що підтверджується відповідно характеристикою з місця проживання від 12.08.2015 року, інформацією Старобільського РВ ГУМВС у Луганській області від 14.08.2015 року щодо відсутності звернень від ОСОБА_3 про вчинення протиправний дій відносно неї з боку ОСОБА_1, довідкою ВДВС Старобільського РУЮ від 28.08.2015 року (а.с. 11- 15).

Із протоколу Комісії з питань захисту прав дитини від 26.06.2015 року Троїцької РДА видно, що розглядалась заява ОСОБА_1 щодо участі у вихованні сина ОСОБА_4, за результатом розгляду якого комісія вирішила про відкладення розгляд питання до досягнення ОСОБА_9 річного віку (а.с.70-73).

Відповідно до висновку щодо участі у вихованні Служби у справах дітей Троїцької районної державної адміністрації від 06.11.2015 року, комісія з питань захисту прав дитини Троїцької РДА прийшла до висновку про недоцільність усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, пропонуючи розглянути питання після досягнення дитиною відповідного віку (а.с. 44).

Суд не погоджується та не бере до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Троїцької районної державної адміністрації від 06.11.2015 року щодо розв'язання спору щодо участі у вихованні малолітньої дитини, оскільки Комісія з питань захисту прав дітей фактично не вирішила питання про урегулювання спору щодо участі у вихованні дитини, посилаючись на складну ситуацію, яка склалася між батьками, при прийнятті рішення не в повній мірі врахована особа ОСОБА_1 та не врахована відсутність порозуміння обох батьків на спільне виховання дитини.

Суд враховує, що із висновку та протоколу вбачається наявність перешкод з боку відповідача і те, що вона намагається перешкоджати позивачу по справі в спілкуванні з сином.

Суд не приймає посилання відповідача, що позивачем не оскаржено рішення органу опіки та піклування про відстрочення встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, оскільки батьки, не чекаючи рішення органу опіки і піклування за спір щодо дитини, можуть звернутися за вирішенням цього ж спору до суду.

Посилання відповідача на те, що позивач психологічно та фізично впливає на неї, через що чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, не підтверджені жодними доказами, а також не зазначено конкретних обставин та фактів.

Із досліджених судом матеріалів висновку № 312, зареєстрованого в ЖЄО № 436 від 22.04.2015 року Троїцького РВ ГУМВС, наданих суду, не встановлено про застосування насильницьких дій відносно відповідача та дитини позивачем ОСОБА_1, а також, що він притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за такі дії (а.с. 64-68).

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Суд вважає встановленим, що визначення часу спілкування ОСОБА_1 з дитиною та зобов'язання відповідача не чинити перешкод в участі позивача у вихованні сина відповідає інтересам дитини.

У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Отже суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Таким чином, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, встановлює спосіб участі у вихованні сина батьком, визначає позивачу час у спілкуванні з сином шляхом встановлення часу побачень один раз на місяць - кожну останню суботу з 16 години по 18 години в присутності матері. Суд також зобов'язує відповідача не чинити перешкоди позивачу в спілкуванні з сином.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 153, 157, 159 СК України ст. ст. 3,4,10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Троїцької районної державної адміністрації про усунення перешкод участі у вихованні дитини та встановлення способу участі у вихованні дитини -задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити ОСОБА_1 час для участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 14 години до 16 години останньої суботи кожного місяця в присутності матері з урахуванням під час зустрічей фізичного та психічного стану малолітньої дитини та режиму дня.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Олійник