Справа № 199/2325/14-ц
УХВАЛА

09.12.2015 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Богун О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з даною заявою до суду, зазначивши, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про усунення перешкод у користуванні власністю житловим приміщенням, виселення з житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення та зобовязання АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_1 з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення.

Просить суд, на період розгляду і винесення рішення по суті заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії з приводу продажу, обміну, заставляти будинок і земельну ділянку, у будь-яких банківських установах, оформляти іпотеку, передавати стороннім особам, так як невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення суду, оскільки позивачка за первісним позовом ОСОБА_2 може скористатися своїм правом і продати спірне домоволодіння №77 по вулиці Береговій у місті Дніпропетровську та земельну ділянку площею 0,0477 га за вказаною адресою.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вирішуючи питання про забезпечення позову виходить з того, що з доводів, наданих позивачем, не вбачає існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за його зустрічним позовом, належних та допустимих доказів, підтверджуючих факт дійсного існування такої загрози заявником суду не надано. Тому суд, за таких підстав, вважає за необхідне в задоволенні вимоги про забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня отримання її копії. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: