Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у.№219/3031/14-ц
Провадження № 22-ц/778/3938/15
Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко Л.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Савченко О.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ "Платинум Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір № 51/4205РL3 від 22.09.2011 року на суму 30 579,92 грн., на 36 місяців.

Між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вище зазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС».

08.10.2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 2, у відповідності до якого ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС».

Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 08.10.2012 року Позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 30 152,25 гри., з яких: 25 169,96 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3 348,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 643,20 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості.

На виконання умов договору факторингу ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська конвенція з повернення боргів» по вказаному кредитному договору. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і па умовах, передбачених договором.

Оскільки ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконував, внаслідок чого має заборгованість, позивач просив позов задовольнити і стягнути з відповідача 30 152,25 грн. та судові витрати.

Заочним рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2014 року в задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним заочним рішенням, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, наявним документам, допущені порушення норм матеріального і процесуального права, просить заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги на суму 30152,25 грн. задовольнити в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача.

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у відповідності до положень статті 74 ЦПК України. Апелянт надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. ОСОБА_2 про причини неявки суд не сповістив.

Враховуючи викладене, на підставі частини 2 статті 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не довело належними та допустимими доказами, що у нього виникло право вимоги по кредитному договору № 51/4205РL3 від 22.09.2011 року, оскільки не надало документу про перехід права вимоги за вказаним договором від ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС».

Такий висновок відповідає фактичним обставинам справи, наявним документам.

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 526,611 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавстві. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 22.09.2011 року між ПАТ "Платинум Банк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 51/4205РL3 на суму 30 579,92 грн. Позичальник зобовязався повернути кредит у строк до 22.09.2014 року, сплатити проценти за користування кредитом, виконати інші передбачені договором умови ( а. с. 5-16 ).

Згідно статті 1077 ЦК України за договором факторингу ( фінансування під відступлення права грошової вимоги ) одна сторона ( фактор ) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони ( клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб ), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи ( боржника ).

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по вказаному вище кредитному договору, оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконував зобовязання по поверненню кредитних коштів, внаслідок чого має заборгованість на загальну суму 30 152,25 грн. У підтвердження права вимоги посилалося на наявність договору між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по зазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС».

08.10.2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 2, у відповідності до якого ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належало ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС».

Відповідно до статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Додержання принципу змагальності у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конттитуції України).

Відповідно до положень статей 55,124,129 Конституції України, статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту цих прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За принципом диспозитивності цивільного судочинства, встановленим статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому статтею 212 ЦПК України визначено, що жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною 1 статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( частина 1 статті 10, частина 1 статті 11 ЦПК України ).

Згідно з нормами статей 10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57,58 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З договору факторингу № 2, укладеного 08 жовтня 2012 року між Клієнтом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БІЗНЕСФІНАНС» та Фактором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», вбачається, що Клієнт передав Фактору, зокрема, права грошової вимоги щодо погашення ( стягнення ) заборгованості з Боржників, які виникли на підставі кредитних договорів та підтверджуються документацією, а також Клієнта як вигодо набувача на страхове відшкодування за договорами страхування, які є частиною кредитного договору та відповідно до яких застрахованою особою є Боржник. У підтвердження права вимоги до ОСОБА_2 надано витяг з Додатку № 1 до листа № 611 від 18 липня 2013 року та ксерокопію реєстру заборгованостей ( а. с. 20-23,98-101,107-113 ).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що до ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» переходило від ПАТ «Платинум Банк» право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 51/4205РL3 від 22.09.2011 року, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відхилити.

Заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: