Справа № 666/3849/15-ц
10 грудня 2015року м.Херсон
Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого судді Біла-Кисельової А.А.,
при секретарі Головчиній А. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 209 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, мотивуючи це тим, що 25 травня 2014 року відповідач завдав їй ударів по голові внаслідок чого позивачка отримала тілесних ушкоджень. Внаслідок побиття перебувала на стаціонарному лікуванні з 26.05.2014 року по 03.06.2014 року під час якого змушена була понести витрати на лікування. За скоєні дії відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачка перенесла моральні страждання. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в сумі 1024,78 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити з підстав наведених в ньому, проти винесення заочного рішення не заперечували.
З урахуванням письмової позиції представника позивача та досліджених доказів суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення.
У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.09.2014 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до висновку експерта Бюро СМЕ № 647 від 07.07.2014 року ОСОБА_3 ОСОБА_1 завдано легких тілесних ушкоджень, а саме: струс головного мозку, синець обличчя.
Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 6837 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ ХМКЛ ім. О. С. Лучанського в період з 26.05.2014 року по 03.06.2014 року з діагнозом струс головного мозку, підшкірний синець чола, повік.
Відповідно до квитанцій загальні витрати на лікування ОСОБА_1 склали 1024,78 грн.
Свідок ОСОБА_4 зазначила, що дійсно 15 травня 2014року ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження позивачу та вона особисто намагалась зупинити ОСОБА_2 Позивач, відповідач та свідок проживають разом у домоволодінні за адресою: м.Херсон вул.Короленко, 3 та відносини між позивачем та відповідачем напруженні у звязку із питаннями спадщини у родині.
Позивачем в підтвердження своїх вимог надано суду докази, які суд вважає належними, допустимими та достатніми.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи обставини справи, те що внаслідок умисних неправомірних дій відповідача позивачка отримала тілесні ушкодження, що принизило її людську гідність та викликало душевні страждання, змушена була докладати зусиль для відновлення свого звичного способу життя вимоги про відшкодування моральної шкоди є цілком обґрунтованими. Заявлена позивачем сума відшкодування моральної шкоди в 1000 грн. є співрозмірною та розумною.
З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог . Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача в розмірі 487,20 грн.
Повний текст рішення складено 11.12.2015року.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн. 78 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 487, 20 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Дніпровського районного суду м. Херсона.
Позивачем рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд м. Херсона протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення підписано суддею в одному оригінальному екземплярі, який зберігається в матеріалах справи.

Суддя А. А. Біла - Кисельова