Справа № 428/7024/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд в складі:

головуючого судді - Александрової Н.В.,

при секретарі - Голуб Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Житлосервіс «Евріка» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача, - Сєвєродонецька міська рада, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлосервіс «Евріка» про визнання права на проживання та користування квартирою -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП «Житлосервіс «Евріка» звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача, - Сєвєродонецька міська рада, посилаючись на те, що гуртожиток, розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Хіміків, буд. 44-а, є комунальною власністю та знаходиться на балансі КП «Житлосервіс «Евріка». 28.09.2006 року ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому № 1656 від 26.09.2006 року був наданий ордер № 82 на право заняття кімнати № 2 по пр-ту Хіміків, 44-а в м. Сєвєродонецьку площею 15,7 кв. м, та на її імя був відкритий особовий рахунок зі сплати житлово-комунальних послуг. 21.05.2012 р. було здійснено перевірку паспортного режиму за вищезазначеною адресою та встановлено, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає у гуртожитку по пр-ту Хіміків, 44-а кімн. № 2 з 2007 року та не сплачує комунальні послуги. 07.04.2014 року було здійснено перевірку фактичного мешкання відповідача за вищезазначеною адресою та встановлено, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає у гуртожитку по пр-ту Хіміків, 44-а кімн. № 2 з 2007 року та не сплачує комунальні послуги. 19.09.2014 року було здійснено перевірку паспортного режиму за вищезазначеною адресою та встановлено, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає у гуртожитку по пр-ту Хіміків, 44-а кімн. № 2 з 2007 року та не сплачує комунальні послуги.

Відповідач ігнорує їх вимоги по оплаті житлово-комунальних послуг, заборгованість по яким станом на 01.09.2014 року складає 3 982,05 грн. У зв?язку з тим, що відповідач за своїм місцем реєстрації не мешкає без поважних причин більше шести місяців, тобто не використовує житло за цільовим призначенням для проживання, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр-т Хіміків, 44-а, кімн. № 2.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до КП «Житлосервіс «Евріка», в якому зазначила, що вважає позовні вимоги позивача-відповідача безпідставними, оскільки у кімнату № 2 у буд. № 44-а по пр-ту Хіміків м. Сєвєродонецька, наймачем якої вона залишається, була вселена на підставі виданого ордеру № 82 від 28.09.2006 року, та був відкритий особовий рахунок. Кімната не службова, а виділена для постійного проживання. На тимчасовий відїзд її змусили батьки, які були дуже в тяжкому стані. Забрати матір на вказану адресу є неможливим через те, що сусіди по кімнаті № 3 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно сваряться, створюють бійки між собою, пиячать, лаються нецензурною лайкою . Їх син, починаючи з 2005 року, знаходиться під наглядом міліції, навіть був засуджений за наркотики. Тому вона була змушена тимчасово виїхати до батьків в село і доглядати їх там. ЇЇ кімната була замкнута, та коли вона приїхала, була відімкнута, її речі знаходились у кімнаті № 3. Кожний раз, коли вона приходить перевіряти свою кімнату, там завжди знаходились речі ОСОБА_3, які постійно ходять у міську раду, щоб їм виділили кімнату для сина. Через те, що мешканці кімнати № 3 ведуть себе неадекватно, проживання у своїй кімнаті є для неї неможливим. Потім вона захворіла, знаходилась чотири місяці у лікарні, майже не ходила, за нею потрібно було доглядати. У липні 2013 року вона звернулась до директора КП «Жилсервіс «Евріка» з заявою про відїзд по догляду за батьками, в якій повідомила, що її тимчасово не буде. Оскільки вона вселилась у квартиру АДРЕСА_1 на підставі ордеру для постійного в ній проживання , а не тимчасово, приймала участь у витратах по її утриманню, тому просить визнати за нею право користування зазначеною кімнатою та право на проживання, у задоволенні первісного позову відмовити за необґрунтованістю.

Позивач-відповідач КП «Житлосервіс «Евріка» про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але його представник у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Представник третьої особи Сєвєродонецької міської ради про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, у судове засідання не зявилася, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її присутності, зустрічну позовну заяву підтримала у повному обсязі, у позові позивач-відповідача просить відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Чинним законодавством порядок визнання особи такою, що втратила право користування кімнатою у гуртожитку не передбачений, тому єдиним положенням про надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та порядком їх утримання є ОСОБА_4 Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року № 208 «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки».

Відповідно до ст. 8 ч. 7 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), тому суд вважає можливим також застосувати до вказаних правовідносин в якості аналогії закону норми Житлового кодексу України в частині порядку визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що будинок, розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Хіміків, буд. 44-а, є комунальною власністю та знаходиться на балансі позивача КП «Житлосервіс «Евріка», зареєстрований та використовується мешканцями як гуртожиток згідно копії наказу Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради № 128-КС від 07.06.2005 року.

Згідно довідки № 2882 від 23.10.2014 р., виданої КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: АДРЕСА_2, мешкає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії повартирної карточки, наймачем квартири АДРЕСА_3 вказана ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі ордеру № 82 від 28.09.06 року та рішення виконавчого комітету № 1656 від 26.09.06 року.

З копії акту перевірки паспортного режиму від 21.05.2012 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: пр-т Хіміків, 44-а. кімн. 2 дійсно не проживає з 2007 року, що підтверджено опитуванням сусідів.

Відповідно до копій актів фактичного проживання від 07.04.2014 року та 19.09.2014 року, перевіркою встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та є наймачем кімн. № 2 у буд. № 44-а по пр-ту Хіміків м. Сєвєродонецька секція № 1, фактично не мешкає за даною адресою з 2007 року та не сплачує комунальні послуги.

Відповідно до п.п. 1, 2 ОСОБА_4 Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року № 208 «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки», яке встановлює порядок надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Згідно п. 9 наведеного Положення жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Відповідно до п. 15 наведеного Положенняжила площа в гуртожитку не підлягає обміну, розділу, бронюванню і здачі в піднайом.

Згідно аналізу даного Положення та норм Житлового кодексу України, а також позовної заяви та доданих до неї доказів, відповідач ОСОБА_1 порушує умови проживання в гуртожитку, а саме не мешкає в ньому, а дані обставини, з урахуванням наведених позивачем доказів, суд не ставить під сумнів.

Враховуючи дані обставини, а саме, що відповідач ОСОБА_1 дійсно в кімнаті № 2 гуртожитку, розташованому за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Хіміків, буд. 44-а, не мешкає, тому вона підлягає визнанню такою, що втратила право користування наведеною кімнатою.

Розглядаючи вимоги відповідач-позивача ОСОБА_1 про визнання права на проживання та користування квартирою, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки у судовому засіданні право користування відповідача-позивача не оспорюється, а тому визнати за нею повторно це право, поза межами повноважень суду. Предметом розгляду є саме порушення правил користування кімнатою відповідачем-позивачем, а щодо цих обставин вимог ОСОБА_1 не заявлено.

Наведені у позовній заяві позивачем-відповідачем пояснення, щодо неможливості мешкати в кімнаті, в якій вона зареєстрована, суд не бере до уваги та ставиться до них критично, оскільки доказів щодо цих обставин відповідачем-позивачем не надано. Натомість позивачем-відповідачем надано суду вагомі та безперечні докази не проживання відповідача-позивача в кімнаті, в якій вона зареєстрована, а тому судом безперечно встановлено факт порушення відповідачем-позивачем правил проживання в кімнаті гуртожитку, які є підставою для застосування положень закону України про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому у задоволенні зустрічної позовної заяви відповідача-позивача ОСОБА_1 необхідно відмовити.

З відповідача-позивача на користь позивача-відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 15 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України та ст.ст. 10, 11, 60, 62, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Житлосервіс «Евріка» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача, - Сєвєродонецька міська рада, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м.Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т Хіміків, будинок № 44-а, кімната № 2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Комунального підприємства «Житлосервіс «Евріка» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлосервіс «Евріка» про визнання права на проживання та користування квартирою відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Александрова