Справа № 683/2527/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі головуючого судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Старокостянтинівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 предявила позов до ОСОБА_2 та Старокостянтинівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 8 лютого 2007 року померла її рідна сестра ОСОБА_3, яка 6 березня 1997 року склала на неї та відповідачку заповіт. Після її смерті відкрилась спадщина. Вона домовилась з відповідачкою, що остання оформить спадщину на них обох. Однак відповідачка під різними приводами зволікала з оформленням на неї спадщини та відмовлялась надати оригінал заповіту. Через деякий час їй стало відомо, що відповідачка оформила спадщину лише на себе.

Оскільки із-за відсутності оригінала заповіту вона з поважних причин своєчасно не подала заяву до нотаріальної контори про її прийняття, тому просить задовольнити позовні вимоги і визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Представник відповідачки ОСОБА_4 позов не визнав і пояснив, що ОСОБА_1 після смерті своєї сестри у встановлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Твердження позивачки про те, що між ними мала місце домовленість про оформлення спадщини, є надуманими і будь-якими доказами не підтверджується. Відсутність у позивачки оригінала заповіту не є обєктивною, непереборною та істотною перешкодою для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Оскільки позивачка без поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 6 березня 1997 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно в рівних долях своїм рідним сестрам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори і зареєстрований в реєстрі за №2-263.

8 лютого 2007 року ОСОБА_3 померла. На час відкриття спадщини вона була зареєстрована і проживала одна за адресою Старокостянтинівський район, с.В.Чернятин, вул.Замкова, 23. Після її смерті спадщину прийняла ОСОБА_2, яка 7 серпня 2007 року подала до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

3 вересня 2015 року позивачка звернулась до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Однак нотаріусом їй відмовлено в оформлені спадщини і рекомендовано звернутись в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зазначені обставини підтверджуються даними спадкової справи.

Відповідно до вимог ч.1-2 ст.1269, ч.1 ст.1270, 1272 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зі змісту абз.1-4 п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України

від 3 березня 2004 р. № 20/5 та чинної на час відкриття та прийняття спадщини, убачається, що письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою.

Не допускається прийняття заяв про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяв про їх відкликання, складених від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 КПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено судом, позивачка не прийняла спадщину за заповітом після смерті рідної сестри, оскільки на день її смерті з нею постійно не проживала та у визначений законом шестимісячний строк заяви до нотаріуса про прийняття спадщини не подала.

Відповідачка, яка прийняла спадщину, письмову згоду для позивачки на прийняття спадщини не надає і, більше того, заперечує проти позову.

Позивачка не надала суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що обєктивно перешкодили їй своєчасно прийняти спадщину після смерті рідної сестри ОСОБА_3 Наведені нею причини пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема відсутність оригінала заповіту, не повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Таким чином, оцінивши в сукупності усі надані сторонами докази, категоричне заперечення проти позову відповідачкою, суд дійшов висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті рідної сестри ОСОБА_3 без поважних на те причин, а тому у суду відсутні підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставі ст.1272 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Старокостянтинівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 10 днів з дня проголошення через Старокостянтинівський районний суд.

Суддя