Провадження № 2-6078/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Кучерині Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод в здійсненні права власності, -
30.07.2015 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним вище позовом в якому просить вселити її в квартиру АДРЕСА_1, а також зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні та розпорядженні спірною квартирою.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що вона є власником ? частини квартири АДРЕСА_2, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Києва від 29 травня 2001 року. Її право власності зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства 16 серпня 2001 року Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації», зареєстровано за № 1978.
Власник іншої ? частини квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_3 у червні 2015 року помер. В квартиру АДРЕСА_3 без будь якого повідомлення позивача вселився відповідач ОСОБА_2.
Позивач вказує, що намагалась потрапити в квартиру АДРЕСА_1, в якій не була зареєстрована, проте замки на вхідних дверях були змінені відповідачем, який став проживати в квартирі.
Позивачка посилається на те, що відповідач не дає їй змоги ні користуватися, ні розпорядитися своєю частиною власності, зокрема: не надає можливості проживати в спірній квартирі, уникає зустрічей, не впускає її до квартири, чим порушує права і законні інтереси позивачки як власника частини квартири.
Виходячи з наведеного позивачка просить поновити її права власника спірної квартири і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В судове засідання позивачка не з'явилася. Через канцелярію суду подала пояснення по суті позову, в якій просить розглядати справи у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Враховуючи, що відповідно до ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у неї даних та доказів (постановляє заочне рішення), суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки за змістом цієї норми в разі повторної неявки відповідача, незалежно від причин такої неявки, суд розглядає справу на підставі наявних документів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м.Києва від 29 травня 2001 року ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_4. Право власності позивачки зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства 16 серпня 2001 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації», зареєстровано за № 1978.
Згідно довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» Житлово - експлуатаційна дільниця № 905 від 31 липня 2015 року № 4479 позивач ОСОБА_1 співвласник квартири АДРЕСА_4 за вказаною адресою не зареєстрована.
Згідно довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» Житлово - експлуатаційна дільниця № 905 від 7.10.2015 року №5614 позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_4, проживає без реєстрації.
У квартирі АДРЕСА_3 зареєстрованих осіб не має.
Позивачка посилається на те, що власник ? частини квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_3 у червні 2015 року помер. В квартиру АДРЕСА_4 без будь якого повідомлення позивача вселився відповідач ОСОБА_2.
Позивач вказує, що намагалась потрапити в квартиру АДРЕСА_3, проте замки на вхідних дверях були змінені відповідачем, який став проживати в спірній квартирі.
Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що відповідач чинить їй перешкоди в користуванні спірною квартирою, що змусило її звернутися до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права розпорядження та користування цією квартирою.
Відповідно до ст. 9 ЖК Української РСР до прав наймача та членів його сім'ї належить право безстроково користуватись жилим приміщенням відповідно до його призначення та умов договору. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Між тим, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перешкоджає позивачеві проживати в спірній квартирі, тим самим порушуючи права позивача як власника майна на користування спірною квартирою.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ст. 382 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати своє помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на викладене, враховуючи, що позивачка є власником 1/2 частин квартири АДРЕСА_3, її право користування частиною спірної квартири порушується з боку відповідача, суд дійшов висновку про те, що порушене право позивачки на користування належним їй майном, зокрема 1/2 частиною спірної квартири підлягає захисту шляхом вселення позивачки в спірну квартиру та зобов'язання відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні нею та надання позивачу можливості щоденного безперешкодного доступу до всіх приміщень даної квартири.
Ухвалюючи рішення в даній справі суд враховує, що відмова в задоволенні позову в частині вселення позивачки в спірну квартиру, частина якої належить позивачці на праві власності призведе до порушення прав позивачки, яка є власником 1/2 частини спірної квартири, і як власник має право користуватися спірною квартирою для особистого проживання і проживання членів своєї сім`ї, а також має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
З огляду на висновок суду про задоволення позову відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн.
Враховуюче викладене вище, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 79, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 344, 358, 382, 386, 391, 392 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд,-
Вселити ОСОБА_1 в квартири АДРЕСА_3.
Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 243,60 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: