Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 підприємства «Терек» про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_4 підприємства «Терек» до ОСОБА_2 про визнання права власності -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до суду про стягнення заборгованості за договором.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що відповідно до умов договору Доручення від 08 жовтня 2012 року ОСОБА_5 зобов'язався від імені за рахунок ПП «Терек» вчинити юридичні дії, пов'язані із укладенням договору купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 345,8 кв.м в житловому будинку по вул.Робочій 168 в м.Дніпропетровську. На виконання даного договору Доручення від 12.10.2012 року між ОСОБА_2 та ПП «Терек», в особі представника ОСОБА_5 було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу вказаного приміщення. Відповідно до п.1.1 договору купівлі-продажу ОСОБА_2 передав за договором акту прийму-передачі вказане майно, а ПП «Терек» зобов'язаний був сплатити за нього обговорену договором грошову суму. В пункті 2 Договору продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 500000 грн., при цьому сторони домовилися, що кошти за придбане майно будуть передані продавцю протягом двох місяців з дня підписання цього договору. Покупець своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу не виконав та не сплатив продавцю обговорену договором грошову суму в розмірі 500000 грн. В січні 2013 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір про надання допомоги у вирішенні спірних питань стосовно повернення грошових коштів за продане нежитлове приміщення, однак всі намагання зустрітися з покупцями ні до чого не привели, вони ухиляються від зустрічі, не тільки з ОСОБА_2 а і з ОСОБА_1

ПП «Терек» позовні вимоги не визнало та звернулось до суду з зустрічним позовом про визнання права власності.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на те, постановою господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2014 року Приватне підприємство «Терек» визнано банкрутом та введено прроцедуру ліквідації, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6. 18.12.2014 року від ОСОБА_2 надійшла заява з кредиторськми вимогами до боржника у розмірі 500000 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року прийнято заяву ОСОБА_2 з кредиторськими вимогами до боржника ОСОБА_4 підприємства «Терек» у розмірі 500000 грн. до розгляду.

23.12.2014 року ліквідатор ОСОБА_6 надав до господарського суду Дніпропетровської області повідмолення про розгляд грошових вимог ОСОБА_2, в якому зазначено, що ліквідатор визнав грошові вимоги ОСОБА_2 у сумі 500000 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2014 року визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до ПП «Терек» у загальній сумі 500000 грн, зобов'язано ліквідатора включити визнані господарським судом грошові вимоги ОСОБА_2 до реєстру вимог кредиторів ПП «Терек» у загальній сумі 500000 грн. /шостої черги задоволення/.

Зазначає, що після укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 ухиляється здійснити його нотаріальне посвідчення, незважаючи на вручення йому повідомлення з вимогою з'явитися до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори для нотаріального посвідчення договору. Замість особистої явки до нотаріуса з'явився ОСОБА_1, без нотаріально посвідченої довіреності на вчинення дій щодо укладення договору купівлі-продажу, мотивуючи свою явку уповноваженням ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії від його імені.

Вважає, що саме з вини ОСОБА_2 не укладений нотаріально договір купівлі-продажу нежитлового приміщення в будинку 168 по вул.Робочій в м.Дніпропетровську.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала первісний позов у повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні з наведених у позовній заяві підстав. Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити його позовні вимоги, зустрічні позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідмолений належним чином, причини неявки не відомі.

Представник відповідача ПП «Терек» в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Просив задовольнити зустрічні позовні вимоги на підставі наведеного в позові.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, враховуючи надані сторонами пояснення та визнані ними факти, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає первісний позов таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено судом, 23.12.2014 року відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до ПП «Терек» у загальній сумі 500000 грн. та зобов'язано ліквідатора включити визнані господарським судом грошові вимоги ОСОБА_2 до реєстру вимог кредиторів ПП «Терек» у загальній сумі 500000 грн /шостої черги задоволення/.

З вказаної ухвали господарського суду Дніпропетровської області встановлено, що справа про банкрутство ОСОБА_4 підприємства «Терек» перебуває на стадії ліквідації. 18.12.2014 року до суду від ОСОБА_2 надійшла заява з кредиторськими вимогами до боржника у розмірі 500000 грн., яку прийнято судом до розгляду. 23.12.2014 року до суду від ліквідатора надійшло повідомлення про розгляд грошових вимог ОСОБА_2, в якому зазначено, що ліквідатор визнав грошові вимоги ОСОБА_2 у сумі 500000 грн.

Розглянувши грошові вимоги ОСОБА_2 господарський суд встановив, що грошові вимоги ОСОБА_2 до ПП «Терек» виникли до порушення провадження у справі про банкрутсво ПП «Терек» відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.10.2012 року.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2014 року припинено процедуру санації ПП «Терек» та визнано ПП «Терек» банкрутом. 13.02.2014 року на офіційному веб-сайті вищого господарського суду України опубліковано повідомлення про визнання боржника банкрутом під номером 922, встановлено строк заявлення кредиторських вимог протягом двох місяців з дня офіційного прилюднення повідомлення.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у двомісячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленного для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та приватним підприємством «Терек» було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення. Відповідно до п.1.1 договору, Продавець передав майно, а саме: нежитлове приміщення №1а, позиції 1-19, ганки а1, а2, а3, а4, а5, загальною площею 345,8 кв.м, яке знаходиться в житловому будинку літ.А-4 на І поверсі по вул.Робочій 168 в м.Дніпропетровську, у власність Покупцю, а Покупець зобов'язаний був сплатити за нього обговорену грошову суму. Відповідно до п.2 Договору продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 500000 грн, сторони домовились, що кошти за придбане нежитлове приміщення будуть передані Продавцю Покупцем протягом двох місяців з дня підписання цього договору.

Згідно акту прийому-передачі від 12 жовтня 2012 року, ОСОБА_2 передав ПП «Терек» нежитлове приміщення №1а, позиції 1-19, ганки а1, а2, а3, а4, а5, загальною площею 345,8 кв.м, яке знаходиться в житловому будинку літ.А-4 на І поверсі по вул.Робочій 168 в м.Дніпропетровську.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно п.6 ст.94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду у місячний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадженняу справі про банкрутство і відкриття процедури санації письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують та/або заперечення кредиторів проти проведення процедури санації керівником боржника. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Частиною 4 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про визнання грошових вимог та включення до реєстру вимог кредиторів, які визнані ліквідатором ПП «Терек» та включені до реєстру вимог кредиторів ПП «Терек» до 6 черги погашення, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Право власності набуте за договором, вважається набутим з моменту передання майна, як це визначено ст. 334 ЦК України.

Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У відповідності до ст. 8 ОСОБА_7 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_7 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_7 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_7 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_7 України гарантується.

Згідно із ст. 13 Основного Закону Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

У відповідності до ст. 41 ОСОБА_7 кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З урахуванням ст.190 ЦК України, майновим правом, що виникає з зобов'язання, є в тому числі і право власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 підприємства «Терек» та визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке передано йому у власність на підставі договору від 08.10.2012 року та акту прийому-передачі.

Відповідно до ст..88 ЦПК України судові витрати слід покласти на сторони, відповідно до задоволенної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 27, 58-61, 88, 179, 212-215 ЦПК України -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_4 підприємства «Терек» - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №1а, позиції 1-19, ганки а1, а2, а3, а4, а5, загальною площею 345,8 кв.м, яке знаходиться в житловому будинку літ.А-4 на І поверсі по вул.Робочій 168 в м.Дніпропетровську, укладений 12 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підприємством «Терек».

Визнати за ОСОБА_4 підприємством «Терек» право власності на нежитлове приміщення №1а, позиції 1-19, ганки а1, а2, а3, а4, а5, загальною площею 345,8 кв.м, яке знаходиться в житловому будинку літ.А-4 на І поверсі по вул.Робочій 168 в м.Дніпропетровську.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В.Шевцов