Справа № 212/6757/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 грудня 2015 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехти Р.В., за участю секретаря Конограй В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 який діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3, Управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської ради, третя особа Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу, Реєстраційна служба Криворізького міського управління юстиції Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олександрович про визнання недійсним та скасування розпорядження про приватизацію житла та свідоцтва про право власності на житло, визнання частково недійсним договору дарування квартири, -

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 (який діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1) звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 із зазначеним вище позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачкою деякий час перебував у фактичних шлюбних відносинах та ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася спільна дитина - син ОСОБА_2. Згодом, 24.09.2004 року зареєстрували шлюб. У жовтні 2007 року подружжя разом з ОСОБА_1 з дитиною - сином ОСОБА_2 вселилися у одну кімнату квартиру АДРЕСА_1 на підставі ордеру на жиле приміщення, оскільки зазначена квартира. Вказана квартира складалася із двох окремих кімнат. Одна з кімнат цієї квартири належала бабусі відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_7, а іншу кімнату площею 14,3 кв.м. займала родина ОСОБА_1. 01 листопада 2007 року відповідачка - ОСОБА_3 без його згоди, виписалася сама та виписала малолітнього сина ОСОБА_2 з місця постійного проживання родини а саме з кімнати у квартирі АДРЕСА_1. Однак відповідачка разом із сином ОСОБА_2 продовжувала проживати за вказаною адресою і нікуди не виїжджали. Скориставшись випискою малолітнього сина ОСОБА_2 2001 року народження та відповідачки ОСОБА_3 з вказаної адреси, бабуся ОСОБА_3 - ОСОБА_7, не повідомивши позивача та без його на те згоди, одноосібно приватизувала надану у користування родині ОСОБА_1 кімнату площею 14,3 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 та згодом тримала право власності на житло - 38/100 частини від загальної площі квартири АДРЕСА_1. Вважає, що в наслідок цих дій спільна дитина сторін по справі ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_3 та її бабуся ОСОБА_7 діючи умисно з корисних мотивів незаконно позбавили права власності на житло.

24 грудня 2007 року відповідачка ОСОБА_3 разом з малолітнім сином ОСОБА_2 знову прописалися за постійним місцем проживання родини у квартирі АДРЕСА_1 де є зареєстрованими у теперішній час.

21 квітня 2008 року бабуся відповідачки ОСОБА_7 як єдиний власник спірної квартири подарувала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 21 квітня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 3236 .

У листопаді 2009 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 припинили шлюбні відносини, за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 19 листопада 2010 року шлюб між сторонами було розірвано проте фактично вони продовжували жити у вказаній квартирі.

У 2010 році відповідачка ОСОБА_3 вселила до себе у вказану вище квартиру співмешканця ОСОБА_8 між яким та позивачем на грунті ревнощів стали виникати конфліктні ситуації які вкрай негативно впливали на сина ОСОБА_2, який сприймав ці скандали дуже емоційно, при цьому нервував і плакав.

Через таку обстановку у квартирі і такі відносини у сім'ї позивач змушений був у 2011 році виселитись з квартири АДРЕСА_1, після чого став проживати на найманих квартирах.

Відповідачка ОСОБА_3 у 2011 році народила дитину від іншого чоловіка - син ОСОБА_9, та з квітня 2013 року між новим чоловіком відповідачки ОСОБА_8 та спільним сином сторін по справі - ОСОБА_2 виник конфлікт, підчас якого ОСОБА_8 допустив непедагогічне поводження з сином позивача ОСОБА_10 внаслідок чого він був змушений забрати дитину до себе та з квітня 2013 року син ОСОБА_2 мешкає із позивачем у найманій квартирі та перебуває на його утриманні.

У серпні 2014 року ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_8 вже не живе у спірній квартирі, і він зробив висновок того , що усунена причина для непроживання у спірній квартирі його разом із сином ОСОБА_2, однак відповідачка ОСОБА_3 навмисно не відчиняє їм двері у квартирі АДРЕСА_1 та уникає спілкування.

На підставі зазначеного , з метою забезпечення нормального життя, збереження здоров'я, і нормальних І умов розвитку спільної дитини сторін по справі сина ОСОБА_2 та захисту порушеного права позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу і цим позовом та просить суд встановити факт постійного проживання малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у кімнаті площею 14,3 кв.м. квартири АДРЕСА_1, з 01 листопада 2007 рік по 24 грудня 2007 року, визнати недійсним та скасувати розпорядження Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому № ж1568 від 19 листопада 2007 року, Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 05 грудня 2007 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому на 38/100 частини від загальної площі квартири АДРЕСА_1., визнати частково недійсним договір дарування від 21 квітня 2008 року укладений ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та скасувати його в частині дарування ОСОБА_3 38/100 частини від загальної площі квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підчас розгляду справи підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі та усунути порушення його прав та прав малолітньої дитини - сина ОСОБА_2 2001 року народження.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача Управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської ради в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином., про причини неявки суду не повідомив.

Також сторони по справі були повідомлені по розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у друкованому виданні «Вісті Придніпров'я № 80 (1675) від 08 .10.2015 року ».

У зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідачів належно повідомлених про час та місце розгляду справи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу - головний спеціаліст служби Грабарчук О.М. в судове засідання не з'явилась , до початку розгляду справи надала письмову заяву за змістом якої просила суд розглянути справу без її присутності , позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі оскільки він захищає житлові права своєї неповнолітньої дитини.

Представник третьої особи - реєстраційної служби Криворізького міського управління С.М. Дука до початку розгляду справи надав до суд письмову заяву у якій просив розглядати справу без його участі та пояснив, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 150 «Питання Міністерства юстиції » Державною реєстраційною службою України припинено виконання функцій і повноважень . Забезпечення здійснення зазначених функцій і повноважень покладено на Міністерство юстиції України постановою Кабінета Міністрів України від 21. 01. 2015 року « 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції ». Виконання функцій реєстраційних служб Головних управлінь юстиції в областях та місті Києві, а також реєстраційних служб районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції покладено на Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в областях, місті Києві, районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні управління юстиції.

Третя особа по справі - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олександрович в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, однак на розгляд справи до суду не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки .

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Під час розгляду справи в судовому засіданні заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають спільну дитину - сина ОСОБА_2 який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а 24.09.2004 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 зареєстрували шлюб що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 683).

Згідно рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу від 19.09.2007 року № 328 на ім'я бабці відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_7 було видано ордер № 89 від 05.10.2007 року який був підставою для вселення (на право зайняття) в житлового приміщення а саме в 1 кімнату квартири АДРЕСА_1 для проживання з сім'єю яка складається із 4 чоловік : ОСОБА_7 - наймач, ОСОБА_3 - онука наймача, ОСОБА_1 - зять наймача, ОСОБА_2 - правнук.

Відповідно до ч. 2 ст. З Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ч. 4 ст. З Сімейного кодексу України сім'я створюється на підставі шлюбу; кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як встановлено в судовому засіданні, після фактичного припинення шлюбних відносин, позивач разом із своїм неповнолітнім сином, були змушені з'їхати з займаної ними кімнати у спірній квартири, оскільки відповідач ОСОБА_3 стала проживати разом зі співмешканцем , який вчиняв сварки та скандали.

Факт не проживання у спірній квартирі ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 знаходить підтвердження матеріалами справи, актом відвідування, складеним комісією служби у справах дітей виконкому Жовтневої райради м. Кривого Рогу , відповідно до якого, ОСОБА_3 двері квартири не відчинила, зі слів мешканців, позивач та його син у квартирі не мешкають, актом мешканців будинку АДРЕСА_10, який підтверджує факт наймання позивача квартири для свого проживання та проживання дитини.

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 липня 2015 року у цивільній справі № 212/12148/14-ц (головуючий суддя Борис О.Н.) позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 позовом до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, задоволено, а саме визнано право на проживання та вселення ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, у кімнатуплощею 14,3 кв.м., квартири АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності та витягу про реєстрацію права

власності на нерухоме майно, бабця відповідачки ОСОБА_3- ОСОБА_7 05 жовтня 2005 року набула право власності на квартиру АДРЕСА_1. На підставі договору дарування від 21 квітня 2008 року, відповідачка ОСОБА_3 прийняла в дар від ОСОБА_7 вищевказану квартиру. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, підтверджено набуття ОСОБА_3 права власності на вищевказану квартиру. Зазначене підтверджується інвентаризаційною справою. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ОСОБА_3 вважається єдиним власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 61 ЦПК України, всі вищевказані обставини судом були встановлені, тому вони не підлягають доказуванню.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Частиною другою вказаної статті передбачено, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей.

Відповідно до статті 156 Житлового кодексу України встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Частиною третьою встановлено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до статті 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Стаття 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 203 ЦК України, встановлено, що:

- Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

- Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

- Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

- Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

- Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Судом в судовому засіданні встановлено, що відповідно до матеріалів цивільної справи №221/12148, 2/212/935/14 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на проживання та вселення в квартиру, ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 05 грудня 2007 року, що видане Управлінням житлово - комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради на підставі Розпорядження №Ж1568 від 19 листопада 2007 року.

З огляду на пояснення позивача та беручи до уваги доводи та обставини, що були дослідженні під час ухвалення заочного рішення суду від 22.07.2015 року, що набрало законної сили 03.09.2015 року суд вважає що позовна вимога щодо встановлення факту постійного проживання малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у кімнаті площею 14,3 кв.м квартири АДРЕСА_1 у період з 01.11.2007 року по 24.12.2007 року , згідно довідки КП ЖЕО № 31 № 1232 від 20.11.2014 року видно, що ОСОБА_2 є зареєстрований за вказаною адресою разом із матір'ю - відповідачкою ОСОБА_3, а позивач ОСОБА_1 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 у період з 11.12.2006 року по 03.12.2010 року.

Суд дістається висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним та скасування розпорядження Управління житлово - комунального господарства міськвиконкому №Ж1568 від 19 листопада 2007 року в частині приватизації 38/100 частин від загальної площі квартири АДРЕСА_1 та видача свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 05 грудня 2007 року на вказану нерухомість підлягають задоволенню, оскільки прийнято з порушенням діючого законодавства України.

Враховуючи наданні докази суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача про визнання частково недійсним договору дарування від 21 квітня 2008 року, укладеного ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та скасувати його в частині дарування ОСОБА_3 38/100 частини від загальної площі квартири АДРЕСА_1 підлягають задоволенню, оскільки ґрунтують за законні.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 487 гривень 20 копійок підтверджені належним чином чеками, які додані до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 208, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3, Управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської ради , третя особа Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу, Реєстраційна служба Криворізького міського управління юстиції, Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олександрович про визнання недійсним та скасування розпорядження про приватизацію житла та свідоцтва про право власності на житло, визнання частково недійсним договору дарування квартири, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у кімнаті площею 14,3 кв.м. квартири АДРЕСА_1, з 01 листопада 2007 рік по 24 грудня 2007 року.

Визнати недійсним та скасувати розпорядження Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому міста Кривого Рогу Дніпропетровської області № ж1568 від 19 листопада 2007 року, в частині, що стосується приватизації 38/100 частин від загальної площі квартири АДРЕСА_1.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 05 грудня 2007 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому на 38/100 частини від загальної площі квартири АДРЕСА_1.

Визнати частково недійсним договір дарування від 21 квітня 2008 року укладений ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та скасувати його в частині дарування ОСОБА_3 38/100 частини від загальної площі квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. В. Дехта