У Х В А Л А

23 грудня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Кічмаренка С.М.,

за участю секретаря Андріїшиної Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 250 000, 00 дол. США, з конвертацією цієї суми в національну валюту за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу та 16 705, 48 дол. США три проценти річних від простроченої суми; судові витрати покласти на відповідача.

До канцелярії суду позивач надав заяву про забезпечення позову, по якому просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, мотивуючи свою заяву тим, що в нього є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду оскільки відповідач навмисно ухиляється від сплати боргу, що є предметом спору.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав заяву про відкладення розгляду справи на інше дату.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання про забезпечення позову таким, що підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як арешт майна суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З метою встановлення, яке майно на праві власності належить відповідачу по справі, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2015 року витребувано з Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції відомості про майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що за ОСОБА_2 ( РНПОЕПП: НОМЕР_1) зареєстрована квартира №57, за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1 на яку накладено заборону відчуження на підставі заяви приватного нотаріуса ОСОБА_3 за договором іпотеки 1689 від 15.09.2004 року за реєстровим номером 4128424; квартира № 208 за адресою: м. Одеса, Лідерсовський бульвар, 5 на яку накладено заборону відчуження на підставі заяви приватного нотаріуса ОСОБА_4 за договором іпотеки 2755 від 24.11.2006 року.

На даний час існує спір щодо стягнення грошової суми за договором позики, отже є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суддя, з урахуванням того, що ст. 153 ЦПК України передбачено те що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі та враховуючи ту обставину, що майно, на яке представник позивача просить накласти арешт на праві власності належить відповідачу та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду вважає за необхідне заяву про вжиття зходів забезпечення задовольнити.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду є всі підстави для забезпечення позову, оскільки від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153, 209,210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру №57, за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1, яка належить ОСОБА_5 ( РНПОЕПП: НОМЕР_1) .

Накласти арешт на квартиру № 208 за адресою: м. Одеса, Лідерсовський бульвар, 5, яка належить ОСОБА_5 ( РНПОЕПП: НОМЕР_1).

Копію ухвали суду до виконання направити сторонам та до відповідних державних органів.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але яка може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя: С.М. Кічмаренко