АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

10 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: П`ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року

за матеріалами позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини, направлено за підсудністю до Селидівського міського суду Донецької області за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової якою передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що суд в своїй ухвалі безпідставно послався на те, що вказана в позовній заяві адреса відповідача: АДРЕСА_1, є контактною, оскільки відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною перемістилася з тимчасово окупованої території до м. Києва за вказаною адресою. Вважає, що не має ніякого значення що відповідачка з дитиною повернулися до м. Донецьк, а місцем їх проживання слід вважати Голосіївський район м. Києва, а тому справа має розглядатися в Голосіївському районному суді м. Києва.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Направляючи справу за підсудністю до Селидівського міського суду Донецької області, з урахуванням розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №27/0/38-14 від 02.09.2014, суддя виходив з того, що справа не підсудна Голосіївському районному суду м. Києва, оскільки заявниця зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою - АДРЕСА_2 і в позовній заяві вказано, що вона виїхала з м. Києва за місцем свого постійного проживання та реєстрації, що й стало причиною пред'явлення даного позову.

Колегія суддів погоджується із такими висновками судді та вважає їх правильними.

Як убачається із позовної заяви ОСОБА_1 він ставить питання про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Тимчасовим порядком реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 35 та діяли на час вирішення питання, визначено, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Особа зобов'язана зареєструвати своє місце проживання, відомості про реєстрацію вносяться до паспортного документа (ст. ст. 3, 6 Закону, п. 5 постанови). Відповідно до п. 3 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України. Як місце проживання визначаються житлові будинки (приміщення), придатні для проживання і включені до відповідного житлового фонду, у тому числі гуртожитки, заклади для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, дитячі будинки сімейного типу, спеціальні заклади для престарілих, інвалідів, ветеранів.

Зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив квартиру АДРЕСА_3 та надав довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, виданої ОСОБА_2 , в якій зазначена вказана адреса лише як контактна та копію паспорта відповідача, з якої убачається, що місце проживання останньої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2, що є адміністративною територією Ворошилівського району м. Донецька та за своєю територіальною підсудністю відноситься до Ворошилівського районного суду м. Донецька.

Згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС в м. Києві на запит суду, здійсненого на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, ОСОБА_2 зареєстрованою у м. Києві та Київській області не значиться (а.с. 19).

Крім того, як убачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначає, що ОСОБА_2 залишила місце проживання в м. Києві та повернулася до м. Донецька.

Ураховуючи зазначене суддя підставно вважав, що справа підсудна Ворошилівському районному суду м. Донецька та із урахуванням розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №27/0/38-14 від 02.09.2014 про визначення територіальної підсудності справ та підлягає направленню за підсудністю до Селидівського міського суду Донецької області.

Доводи апеляційній скарги про те, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 й тому справа має розглядатися в Голосіївському районному суді м. Києва, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вона за вказаною адресою не проживає, про що він сам стверджує у позовній заяві та підтвердив під час апеляційного розгляду його апеляційної скарги.

За викладених обставин колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу та залишає оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 312-315, 317ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/15924/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/15454/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.