Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/2703/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21.10.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого- судді Надопта А.А.,

при секретарі Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградові цивільну справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2, третьої особи: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_2, третьої особи: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вимоги заявленого позову мотивовано тим, що 25.10.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №0 (далі - Договір),, згідно з умовами якого позивач надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 27 450,00 швейцарських франків з розрахунку 8,99% річних за користування кредитом на строк до 25.10.2013 року.

В частині надання кредитних коштів АКІБ «УкрСиббанк» свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві ОСОБА_3 кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором.

08.12.2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АКТЕ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АКІБ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АКГБ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АКІБ «УкрСиббанк» ) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків Нового Кредитора,

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом,

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором відповідачка ОСОБА_1 за договором іпотеки від 25.10.2006 року передала у іпотеку нерухоме майно, а саме:

житловий будинок загальною площею 93,3 кв.м, в тому числі житловою площею 39,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, сел. Пушкіно, вулиця Пушкіна, будинок 49.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 03.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського РНО ОСОБА_4 за реєстровим №1847 і зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.08.2006 року за №15476373.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, станом на 30.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 792 396,77 грн., з яких:

сума заборгованості за кредитом - 434 420,54 гри.; сума заборгованості за відсотками - 357 976,22 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України новий кредитор ПАТ «Дельта банк» має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь.

В рахунок виконання основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку».

Представник позивача до початку розгляду справи подав письмову заяву про розгляд даної справи за його відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідачка ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не зявилася. Суд вважає можливим на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_3 яка належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не зявилася.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 25.10.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №0 (далі - Договір),, згідно з умовами якого позивач надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 27 450,00 швейцарських франків з розрахунку 8,99% річних за користування кредитом на строк до 25.10.2013 року.

В частині надання кредитних коштів АКІБ «УкрСиббанк» свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві ОСОБА_3 кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором.

08.12.2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АКТЕ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АКІБ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АКГБ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АКІБ «УкрСиббанк» ) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків Нового Кредитора,

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом,

Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору,

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором відповідачка ОСОБА_1 за договором іпотеки від 25.10.2006 року передала у іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 93,3 кв.м, в тому числі житловою площею 39,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, сел. Пушкіно, вулиця Пушкіна, будинок 49.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 03.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського РНО ОСОБА_4 за реєстровим №1847 і зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.08.2006 року за №15476373.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку»» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором лро задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета Іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині..

Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

Відповідно до ст.36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, станом на 30.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 792 396,77 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 434 420,54 гри.; сума заборгованості за відсотками - 357 976,22 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України новий кредитор ПАТ «Дельта банк» має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь.

В рахунок виконання основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немаинового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Положеннями п.39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, передбачається, що «...суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.»

Враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю.

Враховуючи спосіб захисту прав, передбачений ст. 16 ЦК України, існують всі підстави для визнання права власності за позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, шо встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Крім того, положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК», далі - АТ «ДЕЛЬТА БАНК», , МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації лепартаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5.

Тимчасову адміністрацію в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 № 71 "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015 р. включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», надалі за текстом - Закон, встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч. 1 ст. З Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частиною 1 ст. 35 Закону встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Відповідно до п. 17 ст. 2 вказаного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Як визначено абзацом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 36 Закону» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

За приписами ч. 1, п. і ч. 2 ст. 37 Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-право в их актів Фонду. Уповноважена особа Фонду, зокрема, -має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від Імені банку.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Також, частиною 1 п. 22 ст, 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах. пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільняється від сплати судового збору.

Враховуючи зазначене, оскільки позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі, пов'язаній із проведення заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком під час запровадження тимчасової адміністрації в банку, то позов подається без сплати судового збору.

Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, в даному випадку судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209, 210, 220, 526, 527, 530, 577, 629, 640 ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, ст. 12, 33, 38-40 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 1, 3, 31, 88, 114, 118-120, 122, 137, 215, 224 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

В рахунок виконання основного зобов'язання шодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 792 396,77 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 434 420,54 грн., сума заборгованості за відсотками - 357 976,22 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме:

Житловий будинок загальною площею 93,3 кв.м. в тому числі житловою площею 39,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, сел. Пушкіно, вулиця Пушкіна, будинок 49, який належить ОСОБА_1 праві власності на підставі Договору купівлї-продажу від 03.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського РНО ОСОБА_6І за реєстровим №1847 і зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.08.2006 року за №15476373 шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" ().

Визнати за Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" () право власності на житловий будинок загальною площею 93,3 кв.м. в тому числі житловою площею 39,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, сел. Пушкіно, вулиця Пушкіна, будинок 49.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3654 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Виноградівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 10-ти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийОСОБА_7