КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2276/15-ц
Провадження № 2/488/1333/15 р.
14.12.2015 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Лебеденко В.В.,
за участю прокурора Прилепської В.М.,
представника позивача ОСОБА_2,
представника третьої особи ОСОБА_2,
та третьої особи ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, треті особи: Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради та ОСОБА_3, -
У червні 2015 року позивач - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив:
- позбавити батьківських прав відповідачку по даній справі - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
- стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки усіх заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на користь опікуна дитини ОСОБА_3.
В обгрунтування свого позову позивач зазначив, ОСОБА_5 є матірю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка неналежно виконує свої обовязки щодо виховання та утримання своєї дитини, не цікавиться його життям, не піклується про його здоровя, не надає йому ні моральної, ні матеріальної допомоги, неодноразово притягалась до адміністративної та кримінальної відповідальності.
Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 04.10.2013 року № 857, дитині було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та встановлено над ним опіку згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 04.10.2014 року № 856, опікуном було призначено його бабусю - ОСОБА_3, разом з якою він зараз і проживає.

Служба у справах дітей адміністрації Центрального району листом від 05.11.2014 р. вих. № 1593/08.01-08 повідомила ОСОБА_5 про необхідність зявитися до Служби у справах дітей з приводу повернення сина, та попередила про підготовку документів на позбавлення її батьківських прав у випадку її неявки.

03.02.2015 року дане питання розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, де було рекомендовано підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, у зв»язку із чим позивач звернувся до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, будь яких заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома.

Прокурор в судовому засіданні вважав доцільним позбавити відповідачку батьківських прав.

Представник третьої особи також підтримала позовні вимоги.

Третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_3 позов підтримала та просила його задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_5 є матірю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 122141, виданого Міським відділом ДРАЦС ММУЮ, актовий запис № 1214 (а.с. 6).

Відомості про батька дитини внесені у свідоцтво про народження дитини на підставі ч.1 ст. 135 СК України.

Малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, страждає на вроджену міопатію, та відповідно до висновку лікаря потребує стороннього догляду та піклування.

24.07.2013 року ОСОБА_5 була засуджена Ленінським районним судом м. Миколаєва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць (а.с.26).

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 04.10.2013 р. № 857, ОСОБА_4 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 04.10.2014 р. № 856 над малолітнім ОСОБА_4 було встановлено опіку, і його опікуном було призначено його бабусю - ОСОБА_3, разом з якою він зараз і проживає (а.с.32).

28.08.2014 року згідно з ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 було звільнено від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, умовно достроково на невідбутий строк 5 місяців 25 днів.

Однак після повернення із місць позбавлення волі ОСОБА_5 не звернулася до служби у справах дітей із заявою про повернення їй дитини та не виконує свої обовязки щодо виховання та утримання своєї дитини, не цікавиться його життям, не спілкується з дитиною, піклується про його здоровя, не надає йому ні моральної, ні матеріальної допомоги, неодноразово притягалась до адміністративної, кримінальної відповідальності, про що свідчать копії вироків (а.с. 25-27), та протоколів про адміністративне правопорушення (а.с.17-23). Таку поведінку відповідача можна розцінювати, як байдуже ставлення матері до дитини, фактичне самоусунення її від виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тому суд знаходить позовні вимоги в частині стягнення аліментів обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач зобов'язана утримувати свою дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, і вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку.

Судові витрати по справі відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 214-215, ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов - задовольнити.

Позбавити громадянку України ОСОБА_5, 22.01.1983, року народження, батьківських прав відносно її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах малолітнього.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання її малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки, від усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на користь опікуна ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 487.20 грн.

Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Копію заочного рішення направити відповідачу для ознайомлення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л. І. Селіщева