Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/122/2015

Справа № 330/176/15-ц

"13" липня 2015 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Куценко О.О.,

при секретарі Павленко Н.В.,

за участю:

прокурора - Керімова Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом прокурора Якимівського району Запорізької області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору ОСОБА_6, опікунська рада при виконавчому комітеті Якимівської селищної ради, приватний нотаріус Якимівського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в :

В позові зазначено, що 10.11.1998 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

05.10.2011 внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_8 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких він, не приходячи у свідомість, помер на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

12.10.2011 року за вказаним фактом СВ Якимівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області відносно ОСОБА_9, порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 286 КК України.

Вироком Якимівського районного суду від 20.12.2011 ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках кримінальної справи ОСОБА_6 (дружиною) було заявлено цивільний позов до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого у розмірі 107396,80 грн. Вироком Якимівського районного суду від 20.12.2011 позовну заяву задоволено у повному обсязі..

З метою забезпечення цивільного позову слідчим СВ Якимівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 12.10.2011 року винесено постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_9 яку останньому, було оголошено під розпис цього ж дня - 12.10.2011 року.

Відповідно до інформації КП Якимівське БТІ від 14.10.2011, громадянину ОСОБА_9 на праві приватної власності належала квартира № 2 по вул. Кооператорів в смт. Якимівка Запорізької області. Таким чином, арешт було накладено і на вказану квартиру, яка є предметом спору.

Тобто ОСОБА_9 був попереджений про накладення арешту на майно.

З метою уникнути відшкодування завданих злочином збитків ОСОБА_9 03.11.2011 у приватного нотаріуса ОСОБА_7 оформив довіреність ОСОБА_11 на продаж майна, у тому числі на продаж квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

23.12.2011 ОСОБА_12 достовірно знаючи про задоволений цивільний позов на користь ОСОБА_6 та її неповнолітніх дітей та про те, що на майно ОСОБА_9 накладено арешт, 15.12.2011 року в КП Якимівське БТІ отримала документи для укладання договору купівлі-продажу квартири, а саме договір дарування, технічний паспорт, виписку із реєстру прав власності на нерухоме майно.

Так, 23.12.2011 ОСОБА_12 уклала з ОСОБА_4М, ОСОБА_5 договір купівлі-продажу вказаної квартири, посвідчений нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований 23.12.2011 року за номером 4111.

Рішенням Якимівського районного суду від 27.05.2013 у справі № 0828/5064/2012 (2/330/33/13) задоволено позовну заяву прокурора Якимівського району в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_11, приватний нотаріус Якимівського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу квартири від 23.12.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 4111 недійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 до якого приєднались ОСОБА_4 та ОСОБА_12 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 27.05.2013 - відхилено. Вказане рішення залишено без змін.

08.11.2013 ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалу апеляційного суду Запорізької області, якими ухвалити нове рішення, та відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 апеляційну скаргу ОСОБА_9 задоволено частково, рішення Якимівського районного суду від 27.05.2014 та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 скасовано, а провадження у справі закрито з підстав, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Прокурором Запорізької області на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року подано касаційну скаргу, щодо скасування ухвали апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року та залишення без змін рішення Якимівського районного суду від 27.05.2013 року і ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2014 року касаційну скаргу прокурора Запорізької області задоволено частково, якою ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.06.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 відхилено, а рішення Якимівського районного суду від 27.05.2013 року залишено без змін.

Вказують, що незважаючи на обізнаність ОСОБА_4О та ОСОБА_4 щодо тихобставин, що справа про визнання договору-купівлі продажу спірної квартири перебуває на розгляді у Вищому спеціалізованому суді України, 28.01.2014 року, останніми було укладено договір дарування, згідно з яким ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подарували, а ОСОБА_3 отримав у дар квартиру за адресою: вул. Кооператорів 1/2 смт. Якимівка Запорізької області. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований у реєстрі за № 10389250.

На підставі викладеного, посилаючись на положення ст.ст. 215,230,236 ЦК України, просили суд визнати недійсним договір дарування квартири № 2 по вул. Кооператорів в смт. Якимівка Запорізької області від 28.01.2014, посвідчений державним нотаріусом Якимівського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі № 165, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3

В судовому засіданні прокурор Керімов Е.М. який діяв в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2, підтримав доводи позову та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_14 просила суд в позові прокурора відмовити, оскільки відсутні підстави для визнання правочину недійсним, які встановлені ч.1 ст. 215 ч.1 ст. 230 ЦК України та надала суду письмові заперечення в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала доводи свого представника.

Третя особа опікунська рада при виконавчому комітеті Якимівської селищної ради, в судове засідання не з`явились належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду.

Третя особа приватний нотаріус Якимівського нотаріального округу ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що позов прокурора вважає необґрунтованим, оскільки та на момент укладання правочину не існувало жодних перешкод для вчинення нотаріальної дії, щодо посвідчення договору дарування квартири від 27 січня 2014 року.

Третя особа ОСОБА_6 вважала позов прокурора обгрутованим та просила його задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23.12.2011 року між ОСОБА_13 в інтересах якого за дорученням діяла ОСОБА_12 та ОСОБА_5, ОСОБА_4, було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, посвідчений нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований 23.12.2011 року за номером 4111.

Рішенням Якимівського районного суду від 27.05.2013 року у справі № 0828/5064/2012 (2/330/33/13) задоволено позовну заяву прокурора Якимівського району в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_15, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_11, приватний нотаріус Якимівського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу квартири від 23.12.2011 року - недійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 до якого приєднались ОСОБА_4 та ОСОБА_12 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 27.05.2013 року - відхилено. Вказане рішення залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 задоволено частково, рішення Якимівського районного суду від 27.05.2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 року скасовано, а провадження у справі закрито з підстав, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Прокурором Запорізької області на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року подано касаційну скаргу, щодо скасування ухвали апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року та залишення без змін рішення Якимівського районного суду від 27.05.2013 року і ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2014 року касаційну скаргу прокурора Запорізької області задоволено частково, якою ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.06.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 відхилено, а рішення Якимівського районного суду від 27.05.2013 року залишено без змін.

28.01.2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 подарували ОСОБА_3 квартиру за адресою: вул. Кооператорів 1/2 смт. Якимівка Запорізької області. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований у реєстрі за № 10389250.

Прокурор просив визнати вказаний правочин недійсним з тих підстав, що одна із сторін правочину (ОСОБА_5, ОСОБА_4М.) навмисно ввела другу сторону (ОСОБА_3С.) в оману, щодо обставин які мають істотне значення. Вказуючи, що ОСОБА_5, ОСОБА_4 на момент укладання договору дарування 28 січня 2014 року, достовірно знали, що справа про визнання недійсним договору від 23.12.2011 року купівлі-продажу спірної квартири перебуває на розгляді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Разом з цим, такі підстави для визнання договору дарування недійсним суд, вважає необґрунтованими, оскільки обставини на які посилається прокурор не відповідають критеріям передбаченим ч.1 ст. 230 ЦК України.

Так, під обманом слід розуміти навмисне введення в оману однією стороною правочину іншої сторони, щодо обставин, які мають істотне значення з метою вчинення правочину. Тобто обман це навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

Обставини які мають істотне значення визначенні ч.1 ст. 229 ЦК України, а саме: помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначеннм.

Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони, ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Прокурор в судовому засіданні не довів та не надав жодних доказів, щодо тих обставин, що ОСОБА_5, ОСОБА_4 навмисно ввели другу сторону ОСОБА_3 в оману, щодо обставин які мають істотне значення при укладенні правочину договору дарування.

Сама по собі обізнаність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на момент укладання договору дарування 28 січня 2014 року, щодо тих обставин, що справа про визнання недійсним договору від 23.12.2011 року купівлі-продажу спірної квартири, перебуває на розгляді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, не є безумовною підставою вважати, що правочин було вчинено під впливом обману, оскільки необґрунтовано, як саме відбувався обман в результаті якої поведінки, яким чином ця поведінка вплинула на ОСОБА_3 та спонукала до вчинення правочину.

На думку суд відсутні належні доказів, в обґрунтування того, що ОСОБА_5, ОСОБА_4 свідомо замовчували будь-які обставини, які могли перешкодити укладенню правочину.

Твердження прокурора, що ОСОБА_5, та ОСОБА_4 на момент укладання договору дарування 28 січня 2014 року, достовірно знали, що справа про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.12.2011 року, перебуває на розгляді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, нічим необґрунтоване та спростовується наданими представником відповідачів письмовими доказами(а.с.124,125).

За таких обставин заявлені прокурором вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203,215,230, 236, 717 ЦК України, ст. ст. 10,11,60, ч.3 ст. 209, 212,213-215 ЦПК Україна суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову прокурора Якимівського району Запорізької області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору ОСОБА_6, опікунська рада при виконавчому комітеті Якимівської селищної ради, приватний нотаріус Якимівського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору дарування недійсним відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: