Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2015 Справа №607/15314/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- секретаря Гудими Н.І.

- за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні місцем загального користування, шляхом демонтажу ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні місцем загального користування, шляхом демонтажу самовільно збудованої перегородки та привести місце загального користування у попередній стан.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідач ОСОБА_3 самовільно захопив частину місця загального користування (загального коридору), що в будинку АДРЕСА_1. Побудову здійснено без будь-яких дозвільних документів з грубим порушенням ДБН та правил користування приміщеннями жилих будинків. Відповідачу вручалися приписи про знесення самочинного будівництва, однак добровільно знести самовільно встановлену перегородку відмовляється.

Позивачі у судове засідання не з'явились, однак їх представником ОСОБА_4 подано заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

При розгляді справи судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі - продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 05.05.2014року.

Згідно припису від 18.08.2015 року, ПП «Тернопіль-Сервісбуд» зобов'язало ОСОБА_3 демонтувати самовільно встановлену цегляну перегородку на сходовій клітці в термін до 30.08.2015року та привести місце загального користування до попереднього стану, згідно проектної документації.

Актом комісії ПП «Тернопіль-Сервісбуд» від 27.08.2015 року встановлено, що в будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 самовільно встановлено цегляну перегородку на сходовій клітці, чим вчинено самовільне захоплення місця загального користування та порушено норми ст.152 ЖК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних мотивів.

Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 8 жовтня 1992 р. N572 з послідуючими змінами, зокрема п. 4, переобладнання і перепланування жилих і підсобних приміщень, балконів і лоджій власниками квартир, наймачами і орендарями може провадитися лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку. Наймачі та орендарі квартир можуть виконувати вказані роботи тільки з дозволу власника будинку (квартири). П. 7 використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Забороняється захаращувати сходові клітки, позаквартирні коридори, колясочні, ліфтові шахти, горища, підвали та інші допоміжні приміщення будинку.

Як вбачається з довідки №67, виданої 10 вересня 2015року ТзОВ «ВВС-Буд», товариство дозволу на встановлення цегляної перегородки на сходовій клітці місця загального користування на шостому поверсі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 не надавалося. Будинок по АДРЕСА_1 переданий на баланс ПП «Тернопіль-Сервісбуд» згідно інвентарної справи.

Наявності жодних погоджень з органом місцевого самоврядування та дозволів балансоутримувача, співмешканців будинку на облаштування відповідачем цегляної перегородки на сходовій клітці місця загального користування шостого поверху в будинку АДРЕСА_1 суду надано не було.

Таким чином, відповідач своїми діями порушив права співмешканців багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 в місті Тернополі в частині безперешкодного користування за призначенням місцем загального користування - сходовою кліткою на шостому поверсі, щодо можливості належних умов для проживання і вони підлягають захисту шляхом зобов'язання ОСОБА_3 провести демонтаж самовільно збудованої цегляної перегородки на загальному коридорі на шостому поверсі багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та привести дане місце загального користування у попередній стан.

Крім цього, на підставі статті 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 487,20грн.

Керуючись статтями 3, 10, 60, 88, 213, 215, 224-228, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.179 Житлового кодексу УРСР, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 8 жовтня 1992 р. N572 з послідуючими змінами, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні місцем загального користування, шляхом демонтажу - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 провести демонтаж самовільно збудованої цегляної перегородки на загальному коридорі на шостому поверсі багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та привести дане місце загального користування у попередній стан.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 487,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий П.Я.Стельмащук